God morgen.
I dag, 1.juli 2014-
- befinner vi oss på den første flyplassen i verden...
... den omstridte debatten de siste sju årene har tiltatt.
Protestene fra miljøvernere og utviklingsland fortsetter.
CW7 påstås å være løsningen på den globale oppvarmingen.
Vi er vitner.
Verdenslederne sa at global oppvarming ikke kan ignoreres.
I dag skal 79 land spre CW7 i atmosfærens øverste lag...
... og få ned middeltemperaturen på akseptabelt nivå.
Ifølge vitenskapsmennene skal det kunstige kjølestoffet CW7-
- få ned middeltemperaturen på håndterlig nivå.
En revolusjonerende løsning på den globale drivhuseffekten.
Kort etter CW7 ble spredt ut, frøs verden til is, alt liv ble utryddet.
De få som steg ombord i den rullende arken-
- er menneskehetens siste overlevende.
Tell dem.
17 ÅR SENERE, ÅR 2031
På rekke. Sett dere ned, alle sammen.
Ett, to...
....tre, fire....
....fem, seks...
Fortsett sånn. Kjapt!
Du der, sett deg.
Sett deg, Curtis.
Sett deg.
Sett deg, sa jeg!
- Hva faen gjør du? - Teller.
Kan du ikke sette deg? Vil du bli skutt?
Hold kjeft, Edgar. Jeg tenker.
Er det noen her som spiller fiolin? Rekk opp hånda.
- En fiolinist! - Reis deg. Kom fram.
Tid for mat.
Fiolinist? Svina i frontvognen tror vi er slavene deres.
De spiser biff og hører på strykermusikk.
Det blir annerledes når vi kommer dit.
Jeg vil også ha biff.
Unnskyld, kona og jeg spilte fiolin i Boston symfoniorkester.
- Jeg spilte førstefiolin. - Kan du spille ennå?
- Ja visst, man glemmer aldri. - Vis meg hendene dine.
Du blir med meg. Vi trenger bare hendene dine.
- Ikke begge to? - Jo, begge hender, så klart.
Min kone Doris spiller vakkert, bedre enn meg.
De trenger bare én person.
Da blir ikke jeg med.
Doris!
Sett dere, alle sammen!
Sitt ned. Sett deg ned!
Satans svin!
- Tiden er ikke inne. - Når er den det, da?
Snart.
Doris, jeg er straks tilbake. Ikke vær redd.
Jeg er straks tilbake.
Hvordan smaker kjøtt egentlig?
- Jeg har glemt hvordan det smaker. - Det er nok best.
Hvordan lukter det når det stekes? Altså, når lukten spres.
- Er det denne, Curtis? - Nei, det er det ikke.
Her borte, Curtis!
Lille Tim.
Står til, kompis?
Hit med neven.
Jeg trenger en proteinplate.
Skal vi bytte? Denne mot den der.
- Nei. - Du er flink å forhandle, Curtis.
Ta det rolig.
Kom hit, Timmy.
Kom og sett deg her hos meg.
Jeg har en idé.
Du får denne og den der-
- for den du har der.
- Hva sier du? - Nei.
Gå og hent ham.
Timmy!
Timothy! Moren din kommer til å gi deg juling.
Hvor ble han av?
Kom hit! Gi meg den der.
Står til, José?
Vær litt grei, Timmy!
- Hvorfor slapp du ham opp dit? - Han gikk opp selv. Han er kjapp.
- Han er fem år! - Han er en kjapp femåring.
Kom ned nå, vennen.
Kom hit.
- Hva vil du ha for den? - I hele toget?
I hele toget.
- Ballen. - Ballen? Nei.
Nei, det går dessverre ikke.
Jo, jeg får ballen i en hel time.
Avtale.
Er tiden inne nå, Curtis?
Ikke ennå, Tanya, men snart.
Rød melding?
Ja, det var det vi ventet på.
Kilden vår har gitt oss et navn.
N-A-M...
Namgoong Minsu.
Han er sikkerhetsekspert. Han sitter i fengselsvognen.
Tuller du, eller? I fengsel? Har vi noen sjanse?
Hvorfor flykter han ikke om han er sikkerhetsekspert?
Det holder nå. Gå nå!
Kom nå, Tim. Nå går vi.
Edgar vil bare hjelpe til.
Han ser virkelig opp til deg.
Det burde han ikke gjøre. Jeg er ikke den han tror jeg er.
Få av oss er det.
Vi er her.
Bak-, karantene- og fengselsvognen. Dør.
Dør. Dør.
De er åpne i fire sekunder samtidig.
Vi har fire sekunder til å passere gjennom tre dører.
Så hjelper Nam oss siste biten.
Vår skjebne ligger i denne mannens hender.
Ja....
Om han samarbeider, kan vi komme oss fremst i toget.
Til frontvognen?
Ja.
Herfra og forover.
I ett eneste jafs.
Styrer vi lokomotivet, så styrer vi verden. Uten har vi ingenting.
Tidligere revolusjoner mislyktes fordi de ikke tok lokomotivet.
- Denne gangen tar vi lokomotivet. - Og så, da?
- Så dreper vi ham. - Wilford?
WILFORD INDUSTRIES
Du burde styre toget, ikke Wilford.
Jeg er bare en skygge av mitt tidligere jeg.
Min tid var for flere tiår siden.
- Hvor gammel er Gilliam? - Ti stille, Edgar.
Jeg sier ikke at jeg vil det skal skje.
Jeg mener bare at han kommer til å dø en dag.
Du må overta når det skjer.
Da må du styre toget.
Jeg er ingen leder.
Tja...
Om du spør meg, så tror jeg at du ville klare det fint.
Edgar?
- Hvor langt tilbake husker du? - Jeg vet ikke. Hva tenkte du på?
Din mor. Husker du henne?
Jeg husker ansiktet hennes...
....nå og da.
Men ikke tydelig.
- Alle blir liggende i sengene. - Ikke stirr på meg!
Ligg ned!
- Det er legeundersøkelse. - Alle barn blir med meg.
- Legeundersøkelse! - Det ser bra ut.
Alle barn.
Ja, bli med her.
Stopp der. Stopp.
Hva er dette? Der er en til.
- Kom nå. - Hun feiler ikke noe.
Det er bare en legeundersøkelse. Stopp der.
Gå og sjekk.
Løp, Timmy!
Det er hennes barn!
Andy!
Gi meg sønnen min!
Gi meg sønnen min, din forbannede heks!
Andy!
Han kastet skoen etter henne.
Timmy! Timmy!
I denne høyden trengs bare sju minutter.
Sju minutter til talen din.
Dette er en stor skuffelse.
Nei, det trengs ikke. Vi har bare sju minutter.
Passasjerer!
Dette er ikke bare en sko.
Dette er uorden.
Dette er kaos i størrelse 44.
Dette... Se nøye på den. Dette er døden.
I dette toget, som vi kaller vårt hjem, fins kun én ting-
- mellom våre varme hjerter og den strenge kulden.
Klær? Beskyttelse? Nei, orden.
Orden er eneste beskyttelse mot den visse død.
Alle ombord på toget må bli på sine tilviste plasser.
Vi må hver og en holde-
- vår forutbestemte plass i rekken.
Ville dere bære en sko på hodet?
Nei, så klart ikke! En sko hører ikke hjemme der.
En sko hører hjemme på foten. En hatt hører hjemme på hodet.
Jeg er hatten, dere er skoen.
Jeg er på hodet og dere er på foten.
Ja. Sånn er det.
I begynnelsen ble ordenen bestemt av billettene deres.
Første klasse, andre klasse og fripassasjerer som dere.
Den evige ordenen bestemmes av det hellige lokomotivet.
Alt kommer fra det.
Alle ting på riktig plass. Alle passasjerer i riktig vogn.
Alt vann som renner, all varme som strømmer opp, kommer derfra.
Alt på sin spesielle-
- og forutbestemte plass.
Sånn er det.
Siden begynnelsen-
- har min plass alltid vært der framme-
- og deres har vært der bak.
Men når foten prøver å ta hodets plass-
- krysses en hellig grense.
Vit hvor plassen din er!
Hold plassen din!
Vær en sko!
Vi har bare 42 sekunder igjen.
Skal vi høre hva herr Wilford har å si?
Det hellige lokomotivets guddommelige vakt.
Hallo, herr Wilford?
Er du der?
Bare forstyrrelser.
Nå vel.... Herr Wilford er en veldig opptatt mann.
Sånn er det.
Skal vi ikke gjøre noe? Jeg vil ikke bare sitte her.
Takk, jeg klarer meg.
Stopp! Stopp der.
- Sett deg ned! - Legg ned det ubrukelige våpenet!
Lenge siden sist, herr Gilliam! Det er en fornøyelse.
Du ser sunn og frisk ut.
Han klarer seg.
Minister Mason, kan du gi herr Wilford en beskjed?
- Hva skal jeg si til ham? - Si at han og jeg må ta en prat.
Du kan snakke med meg.
Herr Wilford har ingen grunn til å komme hit.
Ikke her.
Der framme.
Din sønn kommer til å bli en helt.
Eller datter.
Jeg tar den.
Ditt bidrag er notert.
- Beklager at jeg forstyrret i bønnen. - Hva gjør du?
Jeg ber om unnskyldning.
Der har du din buddha.
Vekk!
Slutt å leke!
Jeg har noe bedre. Sterkere, nylagd og rent.
Vil du prøve litt?
Hvor mange proteinplater skal du ha for ti biter kronol?
- De har ingen patroner. - Hvordan kan du vite det?
Husker du hva Mason sa? "Legg ned det ubrukelige våpenet."
Hun ville aldri ha beordret dem å skyte meg.
Nei, jeg tror faktisk at våpnene er ubrukelige.
De brukte opp alle patronene for fire år siden i siste opprøret.
Det fins ikke flere patroner.
Om du tar feil, er vi ferdige før vi har begynt.
Vi må være tålmodige.
Vi får vente på neste røde melding.
Trekk sammen.
Til høyre.
Opp! Til venstre!
Andrew!
Våkn opp. Opp og stå!
Når man drømmer for mye om sola, glemmer man trærne.
Her har du sønnen din.
Jeg ber om unnskyldning.
Dessverre ikke mitt beste verk. Det er litt for mørkt.
Se ham dypt inn i øynene og du ser et glimt av håp.
- Har du en tegning av sønnen min? - Ja, Tanya. Det har jeg.
Ta det rolig! Ikke skad deg.
Her er han, din Timmy.
Se på ham.
Med det rare, lille smilet sitt.
- Ta meg med, Curtis. - Nei, Tanya. Jeg beklager.
Ellers vil du angre.
Den der heksa skal få angre at hun rørte sønnen min.
Jeg er sterkere enn alle disse tynne soldatene.
Jeg ber deg.
Hva skjer?
Forandring i planene. Det er nå eller aldri. De kommer nå!
Ikke få panikk. Hold dere til planen.
Gjem våpnene i klærne!
Tell dem.
Still dere på rekke.
Sett dere.
Ett...
....to, tre....
Hva pokker gjør vi?
- Jeg har fått nok av proteinplater! - Det er dritt!
Vi er utsultet! Vi setter oss ikke ned for det der!
Vi vil ha kylling! Kylling!
Ti stille!
Skal vi skyte ham? Så hold kjeft!
Skal vi virkelig fortsette?
Kom igjen, nå gjør vi det.
- De har skytevåpen. - Vi overmanner dem.
Vi er flere enn dem.
- Det er nå eller aldri. - Kom igjen nå, Curtis.
Tiden er knapp. Vi må gjøre det nå.
De har ingen patroner!
Lås døra fort!
Jeg klarer meg, Grey. Gå nå.
"Namgoong Minsu, kronolmisbruker."
- Det forklarer en del. - Skynd deg, Edgar.
Beklager at dere må vente.
Dere ser jo at jeg jobber.
- Åpne den. - Skal bli.
Opp og stå, kronolhue!
Er det kronol? Det er populært i frontvognen.
- Pass deg, så du ikke hallusinerer. - Det er industriavfall.
Og det er veldig brannfarlig.
Er du Namgoong Minsu, sikkerhetseksperten?
Har du konstruert dørlåsene og sikkerhetssystemet ombord?
Se det blikket. Han er helt vekk. Han har ødelagt hjernen med det.
Er du Nam?
Hører du meg, Nam?
Ja, jeg hører.
Ukjent ord. Prøv igjen med korrekt vokabular.
- Vi trenger din hjelp. - Med hva da?
Vi skal fram i fronten og vil at du skal åpne dørene.
Hva får jeg for det?
Rent. Ikke utblandet.
For hver dør du åpner, får du en bit kronol.
Jøss! Marlboro Lights?
Utrolig! Det har ikke vært sigaretter å få på ti år.
Vil du ha en blås?
Jeg sløser det ikke bort på en dum idiot som deg.
Jeg skal gjøre det veldig lett for deg:
Hjelp oss og du får dopet ditt. Ellers legger vi deg tilbake.
Hva velger du?
Chan.
Gå vekk, Chan.
Det holder!
Legg ham tilbake i skuffen!
Opp med deg.
Dette er min datter, Yona. Hun blir med meg.
Så du blir med?
En dør, to biter kronol.
Er hun også avhengig?
Ingen der.
Kronol.
Se, så mange senger. Hvor har alle tatt veien?
De må ha dratt i all hast.
Det står mat på bordet.
Det kan ikke være et vindu.
Fremdeles kaldt.
Døde.
Alle døde.
Nå går vi, alle sammen. Vi kom ikke hit for dette.
Opp med farten!
Nam!
Kronol.
- Vet du at det ikke er noen der? - Han løper.
Er det Paul?
- Hva gjør han? - Han ser annerledes ut.
Et øyeblikk. Den var automatisk, men den delen er borte.
- Det er ikke den Paul jeg husker. - Paul! Det er Curtis.
Delen er borte så nå må jeg gjøre det.
Manuelt!
Er det sånn de lages? De er fremdeles varme.
Se på dem! Du gjør en riktig bra jobb.
Der er maten deres. Proteinplatene.
Hentet de deg for å lage denne søpla?
Paul? Har du vært alene her hele tiden?
Alene.
I mitt ess.
- Vi skal fram i fronten. Bli med. - I fronten? Bra!
Ikke jeg, glem det. Min plass er her.
Hvorfor vil du lage den der søpla?
Du kan ikke tegne dette.
Greit....
Du...
- Har vi spist dette hele tiden? - Jeg spiser dem også.
Hver eneste dag.
Hvor fikk du tak i denne?
Har du skrevet dem?
Jeg skriver dem ikke...
Hvem ga deg denne?
De gir meg dem.
Jeg putter dem i proteinplatene og så gir jeg dem bare videre.
- Hvor er vanntanken? - Noen vogner lengre fram.
Der vannet først renses og så resirkuleres.
En av togets viktigste vogner.
- Tar vi den, har vi en fordel. - Vi trenger ikke gå helt fremst.
Kontrollerer vi vannet, kontrollerer vi forhandlingene.
Unnskyld, men jobber du fortere om du får litt vann?
Fortere! Alle venter på deg.
- Er det min feil? - Ja.
Du har sniffet den der dritten så lenge-
- at du har mistet tidsoppfatningen.
Da gjør jeg det for kronol.
Nå begynner han igjen. Kronol ditt og kronol datt!
For Guds skyld, gjør noe!
Det er dere som gir meg det.
Er du dum? Du ber jo om det hver gang du åpner en dør!
Yona? Du heter Yona, hva?
Hvor gammel er du?
17 år.
Så du er altså et togbarn?
Og du, da?
17 år på jorden.
17 år i bakvognen.
Jorden....
Hvordan var den?
- Jeg husker ikke. - Hvorfor ikke?
Jeg vil ikke huske noe fra før jeg møtte Gilliam.
Yona.
- Er du clairvoyant? - Clairvoyant? Hva er det for noe?
Det virker som du vet hva som venter bak dørene.
Ser du ting for deg?
Ikke åpne den.
Hva sa du?
Lås døra!
Vær forsiktig.
Ja. Du også.
Team to, fram!
Vi passerer nå Jekaterinabroen!
Vi er ved broen, gutter!
Ni, åtte, sju....
....fem, fire, tre, to, ett!
Godt nytt år!
Godt nytt år.
Jeg hater å bli gammel.
Lenge leve Wilford! Hurra!
- Ned med dere, alle sammen! - Hold dere fast!
Kollisjon!
Bli liggende! Det kommer en til!
Hva gjør du, Nam?
Han er høy som et hus.
Det nærmer seg.
Sporet er fritt.
Ett-to, ett-to....
God Jekaterinabro, utakknemlige svin!
Hadde det ikke vært for den godhjertede Wilford-
- så hadde dere frosset i hjel for 18 år siden!
Dere har snyltet på Wilfords gavmildhet fra begynnelsen av-
- og fått mat og husly.
Og nå-
- her framfor vår hellige vanntank, intet mindre, -
- gjengjelder dere hans gavmildhet med voldsomme opptøyer!
Avskum!
Nøyaktig 74% av dere skal dø.
Du lider av de dødsdømtes feilaktige optimisme, min venn.
Dette blir nok bra.
- Hva sa han? - Han sa dere er ferdige.
Dumme bakvognsboere.
- Det kommer en tunnel etter broen. - En tunnel?
En jævla lang en.
Tilbake!
Kom deg vekk, Chan!
Vi trenger fyr, Chan!
Fyr, Chan!
- Vi trenger fyr! - Be ham komme med fyrstikkene!
Vi skal knuse dere, satans svin!
Offiser Fuyu! Hva gjør du?
Hvorfor ser du på meg? Se den veien!
Ned! Ikke klem meg.
OVERGI DEG ELLER DØ!
Overgi dere!
Han dreper meg om vi ikke overgir oss!
Drep meg.
Curtis!
Stopp!
- Stopp, alle sammen! - Legg ned våpnene!
Stopp, alle sammen!
Gjør som han sier, for pokker!
Legg ned våpnene!
Ikke se.
Overlevende!
Vask dere.
I vannforsyningen.
Vask bort blodet.
Har du sett disse barna?
Jeg vet ikke noe om dem....
Hvor er de hen, bitch?
Jeg vet ikke. Det var ikke jeg!
Det var ikke jeg!
Si det, ellers får du en like kort arm som min!
Wilford vet!
Wilford liker barn.
Det gjør han. Damen i gult pleier å hente dem til ham.
Spør ham, ikke meg!
Så Wilford liker barn? Han bryr seg bare om lokomotivet.
Lokomotivet er hellig.
Wilford er guddommelig!
Wilford er barmhjertig.
Tilkall ham. Se om han kommer og redder deg.
Wilford den barmhjertige. Tilkall ham.
Han kommer ikke hit. Han forlater ikke lokomotivet.
Vi skal rive deg i fillebiter. Kommer han ikke?
Vi kontrollerer vannet. Stenger vi det av, kommer han.
Stenge av vannet?
Da straffer dere bare deres egne.
Vannet kommer forfra.
Fronten bryter isen i stykker og forvandler den til vann.
Som en elefantsnabel.
Man drikker vann med munnen, ikke med rumpa, Curtis.
Ja, Wilford kjenner deg godt, Curtis Everett.
Han har iakttatt deg.
Vi vet at du ikke vil skade ditt eget folk.
Synd din nestkommanderende døde. Hva het han?
- Edgar? - Hold kjeft!
- Jeg kan hjelpe deg, Curtis! - Du kan dø, kan du!
Jeg lover at jeg kan hjelpe deg! Hør på meg.
Wilford kommer ikke hit.
Du må gå til ham. Jeg kan vise veien.
Jeg kjenner toget. Jeg kan få dere trygt fram.
Hvorfor skulle jeg stole på deg?
Fordi jeg vil leve.
Så du vil stikke den godhjertede Wilford i ryggen?
Om jeg tar deg med foran, -
- så må du drepe ham. Jeg får deg nær ham-
- og så dreper du ham og lar meg leve.
Curtis?
Er du fremdeles fast bestemt på å fortsette?
Selvsagt. Vi er jo ikke halvveis.
Du har alt kommet lengre enn noen annen.
Lengre enn McGregor kom for fire år siden.
10 eller 20 vogner er uvesentlig om man ikke kommer til lokomotivet.
De omgrupperer og angriper igjen. Vi må utrydde dem.
Så mange har blitt drept.
Vi har mistet så mange.
Jeg vet det.
Har du sett mennene våre? De er helt utmattet.
Jeg ba dem vaske seg-
- for å kunne fastslå hvem som var såret.
La meg gå i forveien.
Med Mason går det mye fortere.
Bli her med de sårede og hold vakt over fangene.
Når vi tar lokomotivet, skal du lede oss.
Slutt med det der, Curtis! Hvorfor sier du sånt?
Du vet veldig godt at du alt er lederen vår.
Du må akseptere det.
Jeg kan ikke lede med to armer.
Det har bleknet.
Det er best å ha begge armene.
Man klarer seg ikke med bare én.
Man kan holde bedre rundt en kvinne med to armer.
Når du er ved den smale broen-
- kommer du til å se en stor dør med en W på.
Wilford venter bak den.
Ikke la ham snakke.
Skjær av ham tunga.
Trekk sammen, så alle får plass.
Perfekt! Hatten kler deg virkelig.
Grey....
Du må bli med Curtis.
Jeg glemte visst noen.
Greit.
Kronol.
Ikke bry dere om meg. Tilbake til arbeidet.
- Er alt bra, minister? - Ja visst.
- Ikke spis dem! - Nei, de er vennlige.
De biter ikke. Muligens bare i tomatene...
- Kan de der spises? - Et togbarn som deg vet ikke det.
Jeg vokste opp med det.
Det er under snøen.
Jord.
- Hva er det der for noe? - Den lever.
Den kryper rundt i jorden.
Hva er det der?
Vil noen ha sushi?
Visst pokker. Bare kom med det.
Ikke sant?
Dere har virkelig flaks.
Det serveres bare to ganger i året. I januar og i juli.
- Hvorfor? Ikke nok fisk? - Antallet er ikke problemet.
Men balansen, derimot.
Akvariet er et lukket økologisk system.
Antallet individuelle enheter-
- må reguleres veldig nøye-
- for å opprettholde en livskraftig balanse.
Nei, du skal spise denne.
Vet du hva den er lagd av?
Spis.
Curtis, min venn, kan vi ta av håndjernene før neste vogn?
Jeg er ikke din venn. Hvorfor skulle jeg det?
For barna og utdannelsen deres.
God morgen, barn.
Jeg har med meg gjester fra bakvognen.
Hva pleier vi å si til dem?
God morgen, gjester fra bakvognen!
Timmy!
Denne lille gutten... Han heter Timmy.
Dette er sønnen min. Se nøye på bildene.
- Jeg har sett dem! - Når?
De kom herfra og gikk den veien.
- Var det alt, gutt? - Ja.
- Gråt de? - Nei, men de så triste ut.
Jeg har hørt at de i bakvognen er late og sover i sin egen dritt.
Slett ikke! De er så snille og rettferdige-
- og barmhjertige. Sånn er det.
Minister Mason, vi skulle til å se en film.
Utmerket!
Wilford!
Herr Wilford har elsket tog siden han var liten.
Når jeg blir stor, vil jeg bo på et tog for evig.
For evig!
Drømmen ble realisert da han grunnla sitt transportimperium.
Wilford Industries.
Men hans største visjon var å bygge en jernbanelinje-
- som knyttet sammen alle linjer i verden til én.
En ringbane som strekker seg over 438000 kilometer-
- der rundturen fullføres én gang i året.
Den trosser polarisen og den afrikanske ørkenen.
Wilfords mirakeltog er selvgående-
- med en sinnrik konstruksjon og avansert teknikk.
Vanskelig å tro, men i den gamle verden fnøs man av herr Wilford.
Han ble kritisert for å ha gjort dette toget altfor avansert.
Men han visste noe som andre ikke visste. Hva da?
At alle de andre dustene ville forvandles til ispinner.
På en måte. Han visste at CW7 ville fryse verden til is.
Så hva fant herr Wilford opp for å beskytte de utvalgte mot det?
Lokomotivet!
Brumm, brumm, vroom! Den vil aldri dø!
- Hva om lokomotivet stopper? - Vi fryser i hjel
- Men kommer det til å stoppe? - Nei, nei!
Kan dere si hvorfor?
Lokomotivet er evinnelig, lokomotivet er evig
Brumm, brumm, vroom!
Hvem kan vi takke for det?
Wilford!
Wilford! Wilford! Hipp hurra!
Jeg elsker den sangen. Den er så oppkvikkende.
Tiden er inne, barn! Kom nå!
Ikke snuble og ikke dytt. Det er god plass.
- Hvem vet hva som kommer nå? - De frosne sju!
Hør godt etter, for dette vil dere få på prøven.
For 15 år siden, da toget var tre år-
- prøvde sju passasjerer å stoppe mirakeltoget og gå av.
- Hva kalles denne hendelsen? - De sjus opprør.
Utmerket! Lenge før du ble født.
De klarte ikke å stoppe toget, men hoppet av.
Nå kommer de!
Se. Kan du se dem?
Ja.
Der er de. Så langt kom de.
Ser du kvinnen som står fremst?
Hun var tjenerinne i frontvognen.
Hun var inuitt.
Eskimo, faktisk.
Hun visste alt om is og snø. Hun trodde at man kunne overleve.
Hvis vi forlater toget, så fryser vi alle i hjel og dør!
Om lokomotivet stopper, dør vi alle!
Hvem passer det hellige lokomotivet?
Herr Wilford!
Barn! Wilford har gitt oss nyttårsegg!
Kjenn! De er fremdeles varme.
De er kokt i vann oppvarmet av det hellige lokomotivet.
Nå skal vi få høre noe spesielt.
Den verdensberømte fiolinisten fra Boston symfoniorkester.
Herr Gerald Mclnster!
Er det virkelig Gerald? Han ser fantastisk ut.
Godt nytt år!
Nei takk.
Kom an, Curtis.
Godt nytt år!
Jeg trodde høns var utdødd.
Vi har mye ombord som skal være utdødd.
Som hva da?
Dette.
Andrew!
Det var ikke jeg!
Curtis!
Du må lede oss.
Curtis, min venn. Vi forstår hverandre.
Det var ikke jeg!
Vi fortsetter framover.
Lukk opp!
- Det er Mason. - Sjekk om hun har puls.
Det er forbudt å skyte....
Det ser ikke bra ut.
Han kommer.
Har du hovednøkkelen?
Vent, ikke skyt!
Du skjøt en passasjer fra første klasse!
Jeg så ingen ting.
Hvor skal du? Vent litt! Kan vi ikke snakke om dette?
Ditt svin!
Lukk døra.
Tanya.
Min Timmy....
Vi skal finne ham. Det lover jeg.
Jeg vet det.
Takk.
Ta litt, du også.
Kom tilbake, din drittsekk! Du tok kronolet mitt!
Det er ikke ditt!
Jeg vil ha tilbake kronolet!
Det er mitt kronol!
Jeg skal drepe deg, din jævel!
Lukk opp døra.
Kronol først.
Vil du ha kronol?!
Ta det, da!
Lukk opp! Lukk opp døra!
Hva er det med deg? Du og dine forbannede dører.
Her, ta en sigarett.
Du burde være takknemlig.
Det er verdens siste sigarett, din bakvognsboer.
Har du vært i bakvognen noen gang?
Vet du hva som skjedde der da vi gikk ombord?
Det var kaos.
Vi frøs ikke i hjel, men vi rakk ikke å være takknemlige.
Wilfords soldater kom og tok alt.
De satte tusener av mennesker i en jernkiste uten mat eller vann.
Etter en måned spiste vi de svake.
Vet du hvorfor jeg hater meg selv?
Jeg vet hvordan mennesker smaker.
Jeg vet at barn smaker best.
Det var en kvinne...
Hun gjemte seg med barnet sitt.
Noen menn med kniv kom fram.
De drepte henne og tok barnet hennes.
Så var det en gammel mann...
Han var ikke i slekt med dem. Han var bare en gammel mann.
Han gikk fram og sa:
"Gi meg kniven."
Alle trodde at han ville drepe barnet selv.
Men han tok kniven...
....og skar av sin egen arm.
Så sa han: Spis denne, om dere er så sultne."
"Spis denne, bare la barnet være."
Jeg hadde aldri sett noe liknende.
Da la mennene vekk knivene.
Du har nok alt gjettet hvem den gamle mannen var.
Barnet var Edgar.
Jeg var mannen med kniven.
Jeg drepte Edgars mor.
En etter en begynte de andre i bakvognen-
- å skjære av armer og bein og gi dem til de sultne.
Det var et mirakel.
Jeg ville så gjerne. Jeg prøvde, men....
En måned senere kom Wilfords soldater med proteinplater.
Vi har spist den dritten siden.
I 18 år har jeg hatet Wilford.
I 18 år har jeg ventet på dette øyeblikket.
Nå er jeg her.
Lukk opp døra.
Jeg ber deg.
Takk for at du fortalte meg historien din, Curtis-
- men jeg vil ikke åpne den døra.
Vet du hva jeg vil?
Jeg vil åpne en dør.
Men ikke denne.
Den der.
Døra som fører til verden utenfor.
Den har vært gjenfrosset i 18 år.
Alle tror at den bare er en vegg.
Men egentlig er den en hersens dør.
La oss åpne den og gå av toget.
Og fryse i hjel? Du er jo gal.
Det kan vi ikke vite.
Kanskje man kan overleve der ute.
Husker du Jekaterinabroen?
Der folk ble hugget i hjel med øks.
Hvert nyttår holder jeg utkikk etter noe spesielt.
Et styrtet fly ligger begravd under snøen.
For ti år siden kunne man bare se halen på flyet.
Nå kan man se både kabinen og vingene.
Det blir stadig mindre is og snø.
Det smelter.
Snødekket er i ferd med å tynnes ut.
Snart vil alt være borte.
Ganske nylig....
Vet du hva jeg så da?
Der ute så jeg....
Glem det. Ingen vits i å fortelle det.
Ro ned med kronolet.
Den brannfarlige dritten koker hjernen din.
Du har helt rett.
Det er nettopp det kronol er.
Brannfarlig avfall.
En gnist og pang!
Legger man dem sammen, så har man en bombe.
Jeg samlet ikke bare på dem for å ruse meg, -
- men også for å sprenge denne i luften.
- Gi meg fyrstikkene. - Hva gjør du?
- Gi meg dem nå. - Fjern det fra døra.
Fyr!
Curtis Everett.
Jeg skal hilse fra herr Wilford, som vil be deg på middag.
Etter deg.
Curtis, er det deg?
Curtis, gode gutt. Kom inn.
La meg få se på deg.
Er du sulten?
Det krever sin mann å komme helt hit.
Vennligst sitt ned.
Du er den første som har gått gjennom hele toget.
Fra bakvognen til lokomotivet.
Visste du det?
Godt gjort.
Ingen av ditt folk har noen gang vært her. I lokomotivet.
Jeg har aldri vært i bakvognen.
Er det for skittent for deg? Vil du slippe å se krekene der?
Tror du ikke at det fins bakdeler her?
Det er bråkete og det er ensomt.
Akkurat.
Biffer og god plass. Den hora gir deg alt du ønsker.
Curtis, alle har sin bestemte plass og alle kjenner den, unntatt du.
Det er det de rike sier om de fattige.
- Alle ombord vil ha din plass. - Vil du ha den?
- Faen ta deg! - Curtis, kjære gutten min.
Faktum er at vi alle sitter fast på dette hersens toget.
Vi er alle fanget i dette metallskallet. Rosastekt?
Toget er et lukket økosystem.
Vi må etterstrebe balanse.
Luft, vann, mat.
Folkemengden må balanseres.
For å holde en optimal balanse, har vi måttet ty til harde tiltak.
Når folkemengden måtte reduseres ganske.... drastisk.
Vi har ikke tid til å være selektive.
Da ville toget være overfylt og alle her ville være utsultet.
Den nest beste løsningen er å la gruppene slå hverandre i hjel.
Nå og da har vi måttet røre litt i gryta.
De sjus opprør. McGregoropptøyene.
Den store Curtisrevolusjonen.
En suksessfilm med en djevelsk uforutsigbar handling.
Hvem kunne forutse ditt motangrep i Jekaterinatunnelen?
Et genitrekk. Det inngikk ikke i min og Gilliams plan.
Hva?
Ikke si at du ikke visste om det. Gilliam og jeg. Vår plan.
- Gilliam? - Ja, Gilliam.
Bakre og fremre delen ville samarbeide.
Han var mer enn en kompanjong.
- Han var min venn. - Pissprat! Jeg tror deg ikke.
Vår plan var at opprøret skulle avsluttes i Jekaterinatunnelen.
De overlevende skulle så tas til bakvognen, der det var mer plass.
Du lyver! Gilliam ville aldri gjøre det.
Alt ordnet seg til slutt.
Ditt motangrep gjorde opprøret ti ganger så spennende.
Dessverre var tapene i frontvognen større enn ventet-
- og Gilliam måtte betale prisen.
Ironisk, ikke sant?
Folk som overskrider den hårfine grensen mellom liv og død.
Nå gjenstår bare en siste ting.
Å telle dem.
Hallo, W ilford, det er meg. Jeg er på Gilliams plass.
Vent litt.
- Er det samme tall? - Ja, det er fremdeles 74 prosent.
Du kan fortsette.
Vent! La 18 personer overleve for å feire vårt 18-årsjubileum.
Det er en glimrende idé.
Ditt folk.
For helvete, Claude! Forsiktig med maskinen!
Hun har vært litt i ubalanse i det siste.
Sitt ned og vis litt god bordskikk.
Bare slapp av.
Ro deg ned.
Jeg forstår hva Gilliam mente. Du er dyktig, men alltid anspent.
Når hadde du sex sist?
Som Gilliam sa: "Det er bedre å holde en kvinne med to armer."
Jeg kommer til å savne Gilliam.
Jeg kommer til å savne våre sene samtaler.
Han kunne snakke i timevis.
Med bare én arm.
Hva er det der for en mine?
Hva er i veien?
Du ser ut som en galning. Vi har nok av sånne her.
Blod!
Går det bra?
Hva skjedde?
Dukk!
Yona! Du må åpne døra.
- Ser du kablene der? - De er så mange.
Jeg skal drepe deg, din dritt!
Det er nok lettere å overleve på dette toget-
- om man er litt gal.
Slik også Gilliam forsto-
- må vi opprettholde balansen mellom uro og frykt-
- og kaos og avskrekking for at livet skal gå videre.
Om vi ikke har det, så må vi skape det.
Silk sett var Curtisrevolusjonen et sant mesterverk.
Yona! Den røde skal i nummer 8!
Nei, nummer 7!
Bli med meg, Curtis.
Jeg vil vise deg noe.
Du har fortjent det.
Kom.
Hun holder på å våkne.
Koselig, ikke sant? Så fredfullt.
Du er nå i hennes hjerte.
Jeg har viet hele mitt liv til dette.
Det evige lokomotivet.
Det er evigheten selv.
Har du noen gang vært alene på dette toget?
Når var du det sist?
Du kan ikke huske det, hva?
Så ta deg nå god tid.
Jeg skrev det nettopp.
Det er til deg, Curtis. Vær så god.
TOG
Jeg er gammel.
Jeg vil du skal overta min plass.
Det har du alltid villet.
Det var det Gilliam ville også.
Du må passe lokomotivet.
Du må holde det i gang.
Se, Curtis.
Bak døra.
Vognene står der de alltid har stått og alltid kommer til å stå.
Hva utgjør de til sammen?
Toget.
Det ideelle antall mennesker som alle er på sin rette plass.
Hva utgjør de til sammen?
Menneskeheten.
Toget er verden.
Vi er menneskeheten.
Det er nå din hellige plikt å lede menneskeheten.
Uten deg vil menneskeheten opphøre å eksistere, Curtis.
Du har selv sett hva folk gjør uten en leder.
De fortærer hverandre.
Yona! Kronolet!
- Slutt, Yona! - Nei.
Ingen flere patroner?
Sett kronolet på døra.
Se på dem.
Folk er sånn.
Du vet det. Du har sett det.
Du har vært det.
Er de ikke latterlige og patetiske?
Du kan redde dem fra seg selv.
Derfor reddet Gilliam deg.
Curtis...
Det er skjebnen din.
- Klart! - Curtis har fyrstikkene!
Curtis! Fyrstikkene!
Bare en liten person får plass der.
Barn under fem.
Lokomotivet holder for evig, men ikke alle delene der.
Dessverre mistet vi den der delen nylig.
Vi trengte en erstatning.
Heldigvis bidrar bakvognen med en jevn forsyning av barn...
....slik at vi kan fortsette manuelt.
Ditt satans svin!
Yona....
Ta dem.
Det er den siste!
Alvorlig maskinfeil. Feilsøking pågår.
Vennligst iaktta sikkerhetsavstand.
Er det du, Andy?
Andy! Husker du meg?
Stopp, Andy! Hør på meg.
Ikke gå opp den trappa! Hør på meg! Andy!
Kom hit!
Andy, hør hva jeg sier! Gå vekk derfra!
Hør på meg!
Curtis, ikke vær så melodramatisk.
Du vet at vi alle har våre faste plasser.
Koselig....
Pappa! Pappa!
Bli der.