GOLFUL ADEN, SOMALIA
THE EXPENDABLES EROI DE SACRIFICIU
Traducerea şi adaptarea DELiCT
For my friend, Barney. R.I.P.
De prea multă vreme îi ascundem pe oamenii aceştia.
De trei luni !
E prea mult !
Cineva de-aici trebuie să plătească. Acum !
Compania voastră a avut destul timp să plătească.
Dar nu vă pasă de oamenii voştri.
N-aveţi nevoie de ei ? Nouă nu ne pasă !
Sângele care se va vărsa va fi din vina voastră !
Nu trageţi ! Nu trageţi ! Nu trageţi ! Nu !
Nu mă împuşcaţi.
Cine-i acolo ?
Banii tăi sunt acolo, eliberează ostaticii.
- Câţi bani sunt acolo ? - Trei milioane.
Aţi întârziat ! Vrem cinci milioane de dolari.
Cine s-ar fi gândit ? Un pirat lacom.
Ultima şansă, luaţi banii sau lăsaţi-i.
Vrem banii acum !
- Foc de avertisment ! - Nu !
Un pic cam jos.
Stingerea !
Îl omor ! Jur că-l omor !
Aruncaţi armele !
- Slabe şanse. - Da, n-o să se-ntâmple niciodată.
Ultima şansă, eliberaţi ostaticii,
altfel, ajungeţi pe lumea cealaltă.
Adu-mi banii aici, buhaiule !
Eu îi iau pe ăia patru din stânga.
De ce nu-i iei tu pe ăia doi din dreapta ? Lasă-i în pace pe ceilalţi.
Îi omor pe toţi, nu-mi pasă !
Ar trebui să-i iei tu pe ăia doi din dreapta, nu mai eşti chiar atât de rapid.
Doar lumina e mai rapidă decât mine.
Vom vedea !
Gloanţele sunt mai rapide decât cuţitele.
Aduceţi banii aici, acum !
Vrei banii ?
Du-te şi ia-i.
- Ce-i asta ? - Un SMS.
Poftim ?!
Omorâţi-i !
- Da, acum suntem chit. - Fii serios, continuă să visezi.
Indivizii ăştia sunt cam subdezvoltaţi.
Arătaţi şi voi un pic de compasiune, oameni buni.
- Eu cred că tu n-ai omorât niciunul. - Eu nu văd niciun cuţit pe-aici, totuşi.
Băieţi, ce faceţi ?
Ce naiba face ?
- Spânzură un pirat. - Nu fi ridicol.
- Gunner, ce faci ? - Spânzur un pirat !
E dus rău cu pluta.
- Asta nu miroase a bine. - Eşti pe cont propriu.
Apreciez asta. E bine să ai prieteni.
- Gunner ! - Da !
Ăsta nu-i stilul nostru de lucru. Dă-i drumul.
De ce ? La fel ar fi procedat şi ei cu noi.
Gunner, e ultima ta şansă. Dă-i drumul.
- Altfel, trebuie să ne părăseşti. - E plăcut să spânzuri piraţi.
Noi nu ucidem în felul acesta.
Serios ? Nu-s suficient de politicos ?
- Lasă-l, Gunner. - Ce mai faci, Barney ?
Destul de bine.
Partenerul meu mi-a spart arcada. Îţi vine să crezi ?
Asta meriţi.
- O să am nevoie de copci. - Poate.
- Urăsc copcile. - Toată lumea le urăşte.
- Dă-i drumul, Gunner. - Să-i dau drumul ?
Lasă-l.
CLUBUL SUPRAVIEŢUITORILOR
- Crezi că-i în regulă ? - Fii atent, du-te.
Gunner, eşti bine ?
Da.
Nu, păstrează-l tu.
Tu ştii să apreciezi un cuţit cu o lamă de calitate.
- Eşti bine ? - Da.
Viaţa i-a venit de hac.
Pe toţi o să ne pună cu botul pe labe.
Vin !
Cine-i ?
Într-o zi, îl vei găsi pe omul care se va mulţumi doar să-ţi vegheze somnul.
- Salut, n-am ştiut că te-ai întors. - Salut, iubito.
Tocmai am sosit.
- Salut ! - Arăţi minunat.
Mi-ar fi plăcut dacă ai fi sunat.
Ştii bine că eu nu sun niciodată.
N-am mai auzit nimic de tine de mai bine de-o lună.
Serios ? Ce zboară timpul, nu ?
N-o să se mai întâmple. Îmi pare rău.
Dar, am o surpriză.
Şampanie din petale de trandafiri. Preferata ta.
Şi...
Mai am ceva pentru tine.
Ţi-am cumpărat ceva...
din Burma. Un rubin.
Are o culoare frumoasă, dar...
în lumina asta, nu prea se vede.
Părea mai strălucitor când l-am cumpărat din magazinul de bijuterii.
Lacy ! Totul e-n regulă ?
- Da. - El cine-i ?
Un prieten.
Ai ajuns cam târziu. Are şi un nume ?
Sunt un prieten. Tocmai ţi-a spus.
Lee, haide, nu pleca aşa.
Lee, îmi pare rău.
Credeam că lucrurile stau ceva mai bine între noi.
Credeam că tu nu ţi-ai dorit niciodată să faci parte din viaţa mea,
sau să mă laşi pe mine să fac parte din viaţa ta. Opreşte-te !
Te asigur că asta mi-am dorit.
Nu ! Te cunosc de un an şi jumătate şi nici măcar nu ştiu cu ce te ocupi.
Şi care-i problema ? Sunt aici cu tine, asta contează !
Ceea ce contează, e că atunci când eşti aici, nu eşti cu adevărat aici.
Eşti un om bun. Te iubesc, dar...
- Lacy ! - Urăsc vocea asta !
- Ai spus ceva ? - Nu-l lăsa să vină aici.
Te rog, spune-mi că înţelegi ce spun. Trebuie să înţelegi.
Înţeleg.
- Ai grijă de tine. - Lee !
Ăsta nu-i de tine, Lacy.
Salut, frăţioare ! Tu nu dormi niciodată ?
Ea e prietena mea...
- Cum te cheamă, iubito ? - Cheyenne.
Cheyenne. Cheyenne, Arapaho, Cherokee, Pawnee...
- Vrei ceva de băut ? - Sunt bine.
Nu vrei să mergi tu până sus să ne aduci ceva de băut ?
- Un Martini cu măsline, draga mea. - Pentru tine, orice, iubitule.
Aşa te vreau.
- S-a îndrăgostit de mine. - La fel ca celelalte 50 ?
Frăţioare, cine le mai ţine socoteala ?
- Fir-ar, arăţi bine. - Da. Şi tu.
Eşti rece ca o bucată de fier, frate.
Da, pe-aproape. Bine, prietene.
Hai să terminăm de tatuat pasărea.
Hai să-ncepem, frate. Ţi-au trebuit câţiva ani, să-ţi tatuezi câteva litere.
Trebuie să ne descotorosim de Gunner.
Da, păi, dacă se tot droghează, ar trebui să scăpaţi de el.
Aşa-i. Vrei să-i iei tu locul ?
Dă-mi voie să-ţi spun ceva.
Mai ţii minte cum a fost ultima dată,
când eram plini de noroi şi sânge... - În Nigeria.
Da, erai împuşcat în mână...
sângerai foarte mult. Şi eu la fel.
Ei bine, ştii ce-am făcut atunci ? Am promis
că nu voi muri singur, plin de răni, în sânge şi noroi.
Vreau să mor pentru ceva important. Vreau să mor pentru o femeie.
Vreau să mor lângă cineva. Lângă cineva căreia îi pasă de mine.
Nu vreau să mor pentru o femeie, ci lângă o femeie. Asta vreau.
- E vremea Crăciunului. - Da, îl miros de-aici.
Dl Crăciun. Ce mai faci, frăţioare ?
Sunt bine, Tool.
- Uită-te la asta, ce părere ai ? - Da, tot ca un pui negru arată.
- Pui negru ? - Pui negru ?! Ai terminat ?
- Da, am terminat. - E un corb nenorocit !
O, Doamne !
Mă bucur să te văd, frăţioare.
Ştii ceva ?
Pentru tine am ceva deosebit.
De ce nu mă laşi să-ţi fac... Nu ştiu, ceva...
O pânză de păianjen, pe cap. În vârful capului.
Ceva deosebit, interesant. Pentru că ai un cap perfect, masculin.
Ţi-aş putea face...
O pânză de păianjen în vârful capului.
Poate o femelă păianjen însărcinată...
care-ţi iese din ureche, trăgând cu ochiul în jur,
ca să se asigure că nu intră gândaci înăuntru.
Să aibă nişte picioare lungi care să-ţi atârne pe gât.
- Da, sexy, nu ? - Foarte sexy.
Asta te va face un pic mai misterios, un pic mai forţos.
Şi foarte... sexy. Înţelegi ?
Te va face mai impozant.
Pare încântat de idee.
Bine. Hai să-ţi spun cum facem.
Mă simt ceva mai norocos în seara asta.
Sunt în formă maximă.
- Poate altă dată. Fiţi serioşi. - Haide, acceptă.
Hai, Christmas. Hai încoace, drăguţule.
Nu-l încuraja, te rog.
- Nu te-a învins niciodată. - Hai, Christmas. Nu-i o ruşine să pierzi.
Da ?
Da.
Bine.
Am primit trei misiuni.
Două sunt floare la ureche. Una e dată dracului.
- Vreau să rămân o vreme singur. - Hei, fruntea sus ! Aranjează întâlnirea.
INSULA VILENA
Dle General !
I-am prins pe trădători.
M-aţi furat !
Vă rugăm, Excelenţă !
N-am furat niciodată de la dv.
Tot ceea ce creşte din pământ, nu vă aparţine.
Este al meu ! Ştiaţi asta ?
Jur pe viaţa copiilor mei !
Înţeleg, dar nu pot vedea în sufletul tău.
De unde ştiu eu că ceea ce spui tu este adevărat ?
Acum, putem privi înăuntrul lui.
Eu văd doar minciuni.
N-au furat de la tine, au furat de la noi.
De la amândoi.
Dacă vrei respect, omoară-i şi pe ăia doi.
Hai să ne-nţelegem. Dacă ies "foşnitorii", nouă nu ne pasă ce fel de misiune e.
- Înţelegi ? - Hai să terminăm cu prostiile.
Să trecem la afaceri. Moare "împăratul" de foame.
Ştiu că numele tău real e Barney Ross.
Nu-i nevoie ca tu să-mi ştii numele.
Singurul lucru pe care trebuie să-l ştii tu,
e că dacă o misiune este adevărată şi banii sunt adevăraţi.
Şi dat fiind că suntem într-un loc frumos,
îmi poţi spune dl Church.
Bine, Church. Cu ce te pot ajuta ?
O secundă. Mai aştept pe cineva.
Pe cine ?
- Îl cunoşti ? - Da, am făcut parte din aceeaşi echipă.
Ce caută aici cel mai vechi şi cel mai rău prieten al meu ?
Numele voastre erau în capul listei.
E vreo problemă ?
Da, trebuia să-i fac felul când mi s-a ivit ocazia.
- Marele Barney Ross ! - Şi mai marele Trench Mousy !
Ce faci aici ? Te rogi să-ţi găseşti de muncă ?
Se prea poate.
Ai fost bolnav ?
Ai slăbit.
Serios ? Oricum, mie mi se pare că tu te-ai îngrăşat.
Băieţi, aveţi de gând să v-o sugeţi reciproc ?
Să trecem la afaceri. Să vedem cine vrea să muncească.
Aţi auzit de o insulă care se numeşte Vilena ?
- Nu. - Da.
- E o insulă în Golful Mexic. - Ai dreptate.
- Trebuia să citeşti şi tu mai mult. - Mersi !
Resursele de pe această insulă sunt foarte importante pentru clienţii mei.
Doar că, un generalul pe nume Garza a preluat conducerea guvernului.
Aşa-i.
Clienţii mei au o problemă cu acest general fanatic.
- Aşadar, vreţi să-l înlăturaţi pe Garza ? - Nu, îl vreau mort !
Are o armată uriaşă. Numai un prost ar accepta misiunea asta.
Cât vrei ?
Ca de obicei.
Eu sunt ocupat, oricum. Aşa că, îi cedez misiunea prietenului meu.
Lui îi place prin junglă. Nu-i aşa ?
- Aşa-i. - Asta aşa-i.
Hei ! Vrei să servim cina împreună ?
- Sigur, când ? - Peste o mie de ani.
Cam prea devreme.
Care-i problema lui ?
Vrea să ajungă preşedinte.
Mai întâi, trebuie să studiez insula asta.
Pe insulă veţi avea o persoană de contact.
Călătorie sprâncenată.
Acum înţeleg de ce toată lumea a refuzat misiunea.
Aşadar, o să te coste 5 milioane.
Cinci milioane ?
Vreau jumătate înainte, iar cealaltă jumătatea, într-un cont din străinătate.
Ai ceva împotrivă ?
Nu.
Dar am o problemă cu oamenii care încearcă să mă fraierească.
Aşa că, dacă iei banii ăştia
şi nu-ţi faci treaba,
sau încerci să mă fraiereşti în vreun fel dubios,
eu şi oamenii mei,
venim după tine şi după oamenii tăi,
vă tocăm mărunt şi vă facem boabe pentru căţeluşi.
Ai ceva împotrivă ?
Hai să ne-nţelegem.
- Vilena ? - Da, Vilena.
Ai o misiune acolo ?
Haide.
N-ar trebui să fii aici, Gunner.
Nu mă înlocui.
Sunt priceput.
Încă sunt în formă.
Dacă te mai droghezi, nu mai pot avea încredere în tine.
- Nu poţi avea încredere în mine ? - Da.
Nu poţi avea încredere în mine ?!
Ai grijă !
Mă ameninţi, Gunner ?
Nu.
Sunt băiat cuminte.
Conform informaţiilor furnizate de Church, pe insulă sunt vreo şase mii de oameni.
Câţi soldaţi sunt ?
Posibil să fie câteva sute.
Nu va fi nevoie de o căutare prea amănunţită pe o suprafaţă aşa mică.
Super, dar ei au şi o armată mică.
Noi câţi suntem ?
Patru oameni şi jumătate.
Nu-i amuzant deloc !
- Vreau să mi se mărească leafa. - De ce ?
Am nevoie de bani pentru fiul meu.
Vreau să-l trimit la o şcoală mai bună.
De când are Ying Yang familie ?
- Habar n-am. - Nici nu mă-ntreba. N-o să-ţi spun.
Oricum,
onorariul rămâne acelaşi. Mereu va fi la fel.
Obiectivul principal de pe insula asta e generalul Garza.
- Care-i problema ? - Cui îi pasă care-i problema ?
Şi aşa avem noi destule probleme.
Dacă nu scăpăm noi de ele, o să scape ele de noi.
Toll Road, când ai fost ultima dată la un psihiatru ?
- Azi-dimineaţă. - Şi despre ce-aţi povestit ?
Cum să prevenim tulburările de personalitate.
Gândeşti prea mult.
Toll Road, tu eşti un tip neobişnuit.
Aşa că, tot timpul vei avea probleme neobişnuite. Nu-i aşa ?
Neobişnuit ? Te referi cumva la urechea mea ?
O, nu !
- Haide, nu începe iar povestea asta. - Iar povestea asta ?
- Ştim cu toţii povestea urechii sale. - Nu mai vrem să auzim povestea asta.
- Hai să ne concentrăm la ce avem de făcut. - La naiba ! Voi aţi început.
Ştiţi cu toţii că am făcut lupte când eram la facultate.
Aşa-i.
Cele mai frecvente răni asociate cu acest sport
sunt rănile de la urechi.
Un cheag.
Care dacă nu este tratat provoacă o contracţie a cartilajului urechii
şi se formează aşa numita "ureche conopidă".
- Şi care-i ideea ? - Că nu-i uşor să fii normal.
Oricum,
eu şi Christmas mergem pe insula Vilena
să vedem ce trebuie făcut dacă acceptăm misiunea.
Cu cât ne plătesc ? Am nevoie de bani mai mulţi pentru familia mea.
Care familie ?
Familia mea.
Fătuca aia nu era genul tău.
Ea are de pierdut, nu-i aşa ?
Trebuia să-i rup maxilarul ticălosului ăla.
Eşti norocos că nu ţi l-a rupt el ţie.
Imposibil.
Ştii ceva, Christmas ?
Eu înţeleg, dar...
Să zicem că-ţi petreci cu ea câteva ore, totul e frumos, călduţ şi excitant,
dar după asta, gândeşte-te şi tu,
ce faci restul zilei ?
Poate aşa ţi-a făcut un favor. Ai mai mult timp să-ţi plângi de milă.
Eşti un nemernic nemilos.
Bună dimineaţa.
'Neaţa. Vorbiţi engleza ?
Avionul ăla mare, nu ?
- Da, cu el transportăm animalele rănite. - Ce faceţi voi aici ?
Suntem ornitologi.
Fotografiem păsări exotice.
- Eşti agitat ? - Agitat ?
Nu.
- De ce ? - Pari cam agitat.
Nu-s agitat. Par agitat ?
Ai faţa uscată din cauză că n-ai zburat cu hubloul închis.
E din cauza altitudinii.
Altitudinea-i de vină. Mereu păţeşti aşa.
Care-i adresa ?
O ştiu pe de rost.
Nu vrei să mi-o spui şi mie ?
Gloria Cantine.
Se spune Cantine Gloria. E în spaniolă.
Spaniolă ? Cine te crezi, Zorro ?
- Armata ! - Fir-ar să fie !
- Haide. - Intră acolo.
Filmezi ?
Da.
Tu şi tu, mutaţi maşina !
Filmează-l pe tipul care poartă costum. Concentrează-te asupra lui.
Am înţeles.
Uită-te la măscăricii şi gorilele astea alese pe sprânceană.
Mişcaţi-vă !
Ce-i în neregulă aici ?
Totul.
Hai să plecăm de-aici.
Ideea e in felul următor: ai impresia că cunoşti bine pe cineva, dar nu-i deloc aşa.
Nu tu ai spus: "Bărbaţii care se împacă cel mai bine cu femeile
sunt bărbaţii care pot trăi şi fără ele ?"
- E o tâmpenie. - Sincer, nu era genul tău.
- N-am terminat încă. - Ştii ceva ? Bucură-te de libertate.
- Aşteaptă să ţi se întâmple şi ţie. - Mi se-ntâmplă deja.
Vreţi ceva de băut, domnilor ?
Nu, mulţumim.
- Persoana de contact întârzie. - Bine, hai să plecăm.
Potoleşte-te.
Tu ai fost vreodată refuzat ?
Tu chiar forţezi limitele relaţiei noastre, ştii asta ?
- Asta-i persoana de contact ? - Posibil.
- Păcat că-i aşa urâtă. - Holbează-te mai bine.
- Tu eşti persoana de contact ? - Numele meu e Sandra.
Care-s numele voastre ?
Buda...
Pesta.
Urmaţi-mă, vă rog.
Budapesta, frumos !
Tu ai pictat toate astea ?
Da.
Ia şi tu una.
- Cadou. - Nu, eu nu accept cadouri.
- Cât vrei pe ea ? - Nimic. Dacă plăteşti, nu mai e cadou.
Dacă nu iei nimic în schimb, e un cadou.
Aşa-i tot timpul pe-aici ?
Locul acesta a fost un loc frumos.
Dar, într-o zi, au ajuns aici oamenii cu bani,
iar generalul Garza şi-a vândut sufletul.
Iar cei care se împotrivesc, sunt ucişi.
Ai spus: "au ajuns aici oamenii cu bani". Cine sunt ei ?
Nişte americani. Asta-i tot ce ştiu.
Dar, într-o zi, lucrurile vor reveni la normal.
- Chiar crezi asta ? - Da.
Cea mai frumoasă zi va fi atunci când vom putea spune că,
vieţile noastre sunt din nou ale noastre.
Ai o familie, Sandra ?
Mama a murit când eram mică, iar tata... s-a dus şi el.
Sandra, cât de mult ne putem apropia de palat ?
De palat ? De ce ?
Nu ştiu, să vedem şi noi panorama.
Nu-i nicio panoramă acolo.
De ce să nu mergem chiar acum acolo, totuşi ?
Unde-s culturile mele ?
Unde-s muncitorii tăi ?
Ştii cât timp îi trebuie unei culturi de coca să producă ?
Normal că nu ştii, dă-mi voie să-ţi spun eu.
Suntem în urmă cu 8 săptămâni faţă de data programată.
Rupe-i în bătaie pe ţărani şi dă-mi marfa care mi se cuvine.
Nu-i bine să vorbeşti aşa cu mine, de faţă cu oamenii mei.
Eu sunt lumina vieţii tale. Eu sunt răspunzător de toată încurcătura asta.
Eu te-am făcut bogat !
E foarte bine să fii bogat.
Asta le permite oamenilor să fie mai nemernici decât le stă în fire.
Uneori,
lucrurile nu se rezumă doar la bani.
Te asigur eu că da.
- Sandra, mai avem mult ? - Suntem aproape.
Opreşte, te rog.
Unde te duci ?
Unde mă duc ?
Poţi spune că-mi place să privesc lumea dintr-o perspectivă mai aparte.
Să nu-mi pierzi chipiul.
Ar trebui să plecăm.
E copleşit de sentimente.
Ce cauţi ?
Sandra,
de unde ştiu eu că nu-i o capcană ?
Ce înseamnă asta ?
Tu nu pari genul de om care face asta tot timpul. Cum ai ajuns să faci asta ?
A venit aici un american şi l-a rugat pe un prieten să le arate zona.
Lui i-a fost frică, aşa că, m-a rugat pe mine să vin.
Ţie nu ţi-e frică ?
Mi-e frică.
Dar el a spus că poate tu poţi ajuta insula Vilena.
Eu nu prea cred.
Ascultă,
eu în locul tău aş pleca.
Pleacă.
Tu ar trebui să pleci.
Nu spune nimic, lasă-mă pe mine să vorbesc.
Stai !
Ce caută ăsta aici ?
Ţi s-a spus să nu mai vii niciodată aici !
De ce ?
Vilena nu vă aparţine !
Ai fost avertizată !
Chiar şi fiica generalului poate fi împuşcată !
Eu nu sunt proprietatea voastră !
Du-o la tatăl ei.
Tu cine eşti ?
Fugi !
- Du-te după ea. - Am înţeles.
Eşti nebun ?!
- Era să mă omori ! - Cu plăcere !
- Ce-i ? - Suntem atacaţi de nişte americani.
În regulă. Bagă mare ! Ajungem îndată.
Dacă scăpăm de-aici, e un miracol.
- Ea vine cu noi, nu ? - Ar fi bine să vină.
- Şi cum plecăm de-aici? - Avem un avion.
Nu, eu nu pot pleca.
- N-ai de ales ! - Ba da !
- O să te găsească în mai puţin de-o oră ! - Poate, dar eu tot rămân.
- Pentru ce ? Nu mai e nimic aici. - Poate pentru tine.
Dacă rămâi aici, eşti moartă. Vii cu noi.
- Eu mă ocup de băieţii din clădire. - Dă-mi un răgaz de 60 de secunde.
Bine. Plecaţi, plecaţi !
Hai !
Intră !
- Urcă ! - Nu ! Nu, nu pot.
- Hai să mergem. - Aici e locul meu.
- N-avem timp ! - Pleacă tu. Du-te !
Te rog, pleacă !
Fir-ar !
Eşti agitat ?
Hai odată !
Fugi, nenorocitule !
Haide !
- Unde-i fata ? - A dispărut. N-a vrut să plece.
N-a vrut să plece ? De ce naiba şi-ar fi dorit să rămână ?
Ce porcărie !
Fir-ar să fie !
Urcă, puiule, urcă.
Haide, puiule.
Fir-ar să fie !
Ne întoarcem ?
- Da. - Arzi şi mori.
Arzi şi mori. Hai să-ncepem.
Ce naiba fac ?
Faină treabă.
A fost cumva o declaraţie ?
Cum au reuşit doi profesionişti să treacă de pază,
să ucidă 41 de soldaţi şi să dispară ?
Au fost ajutaţi, cum altfel ?
Totul e sub control, cu excepţia unui lucru mărunt.
O fiică,
care vrea ca tatăl ei şi oamenii din jurul lui să moară.
O piesă shakespeariană foarte proastă.
Cumva, "paraziţii" din compania tatălui ei, au prins-o.
Uite, e fiica ta, iar asta-i destul de trist.
Rudă de sânge sau nu, ea trebuie să moară.
Lua-le-ar dracu' de afaceri aiurea.
N-ai dreptul să-ţi omori familia.
Vino la mine de Crăciun, şi ai să vezi, amice.
Faină zburătoare.
În primul rând, eu nu mă simt confortabil să fac afaceri cu un uriaş înarmat.
N-a vrut să renunţe la armă, frumuşelul.
Nu şi dacă vrei să ştii unde sunt ei.
- Ce ştii ? - Am fost unul de-al lor.
- De ce te-ai întors împotriva lor. - Ceartă între îndrăgostiţi.
- Ne-am învoit la 50 de mii. - Nu, geniule.
Ne-am înţeles la 100.000 de dolari, toţi odată.
- Ăsta se crede bazat. - Idiotul ăsta e o glumă proastă.
Viaţa e o glumă proastă, rahatule !
Dacă vrei să nu te trimit înapoi în anii '60,
ai face bine să mesteci guma cu gura închisă şi să arăţi puţin respect !
- Dă-l încoace. - Hei, stai cuminte.
Ai nevoie de o operaţie plastică, drăguţule ?
- Lasă-l, Paine. - Vreau să-l omor.
Avem nevoie de el.
Lasă-l !
Ceea ce cred eu că se întâmplă, e faptul că,
tipul ăsta, Church, e un fel de paravan pentru CIA.
- Aşadar, noi lucrăm pentru Agenţie. - Da.
Church ne-a angajat să-l omorâm pe general, dar ţinta reală e tipul ăsta, James Munroe.
Şi el a făcut parte din Agenţie, dar a devenit lacom
şi la convins pe general să păstreze întreaga afacere cu droguri doar pentru ei.
Iar asta înseamnă o mare pierdere de bani.
Însă, Church şi Agenţia, nu-şi permit să trimită trupele SEAL
sau Forţele Speciale să omoare pe unu' de-al lor.
Asta n-ar da bine pe prima pagină a ziarelor,
aşa că, ne-au angajat pe noi să-l omorâm.
Şi aşa, sunt din nou în afaceri.
- Iar noi vom fi eliminaţi. - Nouă n-o să ne simtă nimeni lipsa.
Tot cinci milioane primim şi pentru asta ?
N-o să avem timp să-i cheltuim. Îi spun lui Church că afacerea a căzut.
Vi se pare corect ?
- E corect. - De acord.
Unde-i ?
Cine naiba-i ăsta ?
Un derbedeu.
Nu vă faceţi griji.
Îţi ţinem noi spatele.
Dacă vine aici, îl batem măr.
Ce vrei ?
Viaţa ta.
- M-am gândit să-ţi iau viaţa. - Serios ?
Doar că nu-mi prea plac camerele mici. Şi n-aş vrea să ajung la puşcărie.
- Nu trebuia să-i învineţeşti faţa. - Nu mai spune !
Îmi plăcea aşa cum era.
Păstreaz-o tu pe târfa aia, eu am terminat cu ea.
Lee !
Data viitoare îţi dezumflu toate "mingile".
Amice !
Acum ai aflat cu ce mă ocup.
Nu-s perfect, dar trebuia să aştepţi.
Ar fi meritat.
Aşadar, şi fiica ta pictează ?
Aşa începe totul !
- Să mergem. Aici n-a mai rămas nimic. - Greşit ! Aşa se sfârşeşte totul !
Ce-ai păţit Barney ? Tu nu dormi niciodată ?
Nu. Ce s-a întâmplat cu prietena ta ?
S-a mai dus una, frăţioare.
Pentru ea pictez asta. Şi ştii ceva ? Vreau să şi termin de pictat.
- Apoi, am s-o fac ţăndări. - Vrei să te las singur ?
Nu chiar. Deci, care-i treaba ?
Pe insulă era o fată...
Da, de obicei acolo le găseşti.
Da.
Ne-a arătat împrejurimile. E fiica "ţintei".
A avut şansa să plece,
dar n-a făcut-o.
E curajoasă.
De ce nu-mi pot scoate asta din minte ?
Pentru că avea idealuri.
Ştii, noi nu mai credem în nimic. Cândva credeam şi noi, dar...
izvorul a secat şi s-a uscat de tot,
la fel ca vopseaua asta.
Ce anume s-a uscat ?
Credinţa, omule. Credinţa din suflet...
Nu ştiu, o parte din noi, frate.
Îţi mai aduci aminte de timpul petrecut în Bosnia ?
Când eram la vânătoare de sârbi răi.
Peste tot în jurul nostru erau doar trupuri sfârtecate...
şi plin de sânge peste tot.
Nu credeam că voi scăpa vreodată de-acolo. Şi ştiam că nici tu...
- Nici tu n-ai fi crezut. - Da.
Aveam un sentiment... Parcă eram mort, ştii ?
În mintea mea totul era întunecat. Nu mai credeam în nimic.
Totul devenise negru ca iadul.
Îmi amintesc că aveam o sticlă cu o băutură locală, "Şliboviţă".
Nu mai ştiu exact, dar parcă aşa-i spunea.
Nu mai simţeam nicio durere.
Apoi, am ajuns la...
Am ajuns la un pod vechi, din lemn, şi am văzut...
Am văzut...
Am văzut o femeia care stătea pe pod. Ştii, era...
Am mers înainte, ea m-a văzut, s-a uitat la mine...
M-a privit fix în ochi, am privit-o şi eu...
Ştiam c-o va face.
S-a uitat la mine, şi-atunci, mi-am dat seama că va sări.
Ştii ce-am făcut ? M-am întors şi-am mers mai departe.
Până când am auzit pleoscăitul acela.
Apoi, a dispărut.
După ce-am curmat atâtea vieţi...
A fost una...
pe care o puteam salva, dar n-am făcut-o.
Mai târziu, am realizat că...
Dacă aş fi salvat-o pe femeia aceea,
aş fi putut...
Aş fi putut salva ceea ce a mai rămas din sufletul meu.
Un om înţelept mi-a spus cândva că un bărbat adevărat
n-ar lovi niciodată o femeie.
O poţi îmbrânci, dacă-i nevoie,
dar niciodată să n-o loveşti.
Eu aşa am fost educat.
Dar omul acesta, n-are nicio dilemă morală.
Nu.
Omul acesta...
Da.
Aşadar, întrebarea, Sandra:
De ce au fost americanii aici ?
Proasto !
De ce n-ai plecat de-aici ?
Tu i-ai omorât pe toţi !
De ce nu mă omori şi pe mine ?
De ce ?
Tu omori pe toată lumea ! De ce nu mă omori şi pe mine ?!
Omoară-mă !
Ucide-mă !
Asasinule !
Nu ! Nu ! Nu ştiu nimic ! Nu ştiu nimic ! Nu !
- Nu te zbate ! - Dă-mi drumul. Lasă-mă !
Stai cuminte !
Din nou !
Ce ţi-au spus americanii ?
Cine sunt ei ?
Continuă.
- Mă-ntorc pe insulă. - Da ? S-a schimbat ceva ?
- Care-i planul ? - Nu există niciun plan.
- Stai, stai. Avem nevoie de un plan. - Mă duc singur.
- Poftim ? - Am spus că mă duc singur.
- Ai luat-o razna ? - E o problemă personală.
- Nu-i datorezi nimic Sandrei. - Nici n-am spus asta.
Dacă vrei să te sinucizi, du-te ! E alegerea ta.
Nu vreau să mă sinucid. Aveţi grijă de voi.
Trebuie să fac asta.
- Hei ! - Ce-i ?
Nu ne arunca nouă vina asta-n cârcă. Nu merităm asta.
E alegerea mea. Voi n-aveţi nicio vină.
Aveţi grijă de voi.
La naiba ! Cică-i alegerea lui. Aha !
- Am spus că mă duc singur. - Vin şi eu.
Hai, Yang, ieşi din maşină.
Dă-i drumul.
Nu-ţi pierde curajul.
Nu vorbi cu mine, gândacule.
- De ce faci asta ? - Prietenii mor împreună.
Dă-mi înapoi inelul norocos. Haide.
- Poate te lovesc, Yang. Haide. - Viteza e mai bună decât norocul.
Dacă tu zici.
E greu.
Ce anume ?
Viaţa mea e grea. Am nevoie de bani mai mulţi.
Cum aşa ?
- Muncesc mai mult decât toţi. - Nu, nu-i adevărat.
Ba da !
Din cauză că sunt mic de înălţime, totul devine mai complicat pentru mine.
Când sunt rănit, rana e mai mare.
Din cauză că sunt mic.
Când călătoresc, trebuie să merg mai mult.
Ştiu, pentru că eşti mai mic, nu ?
Da.
Viaţa mea e mai grea decât crezi.
Am nevoie de bani mai mulţi.
Ştiu, mi-ai mai spus. Pentru familia ta, nu-i aşa ?
- N-am nicio familie. - Ştiu.
Poate că, într-o zi, o să am.
Apleacă-te !
- Du-te-n spate ! - De ce eu ?
Pentru că tu eşti mai mic.
Hopa !
Dacă mai faci asta o dată, te omor !
Gunner !
Haide, Gunner !
E meseriaş.
Ce faci ?! Eşti mort, drogatule !
Insectă !
Sari !
Rahat !
Yang !
Ce mărime porţi, mărimea 3 ? Dă picioru' încoace, Happy Feet.
Rahat !
E rândul meu !
Gunner !
Fir-ar să fie !
M-ai împuşcat.
- Nu spune asta, voiai să-l omori. - Voiam doar să-l sperii.
Nu da vina pe mine. Tu nu l-ai plăcut niciodată.
O să mor ?
Te-am împuşcat la 5 cm deasupra inimii.
Asta înseamnă că voi muri.
Gunner, cine te-a trimis ? Cine te-a angajat ?
Cui îi pasă ?
Fă-ţi o favoare. Nu fii jigodie, colaborează,
măcar o dată-n viaţa ta mizerabilă.
Să mă îngropi cum se cuvine, da ?
Bine.
Cine te-a trimis ? Cine te-a trimis ?
- Fata mai trăieşte ? - Vino mai aproape.
- Nu-i uşor să fii prieten cu tine. - E adevărat.
Omule, ne dăm viaţa pentru tine, nu-i nevoie să zici de două ori.
Ştiu cum o să procedăm. Vă explic pe drum.
Tu ce naiba ai păţit ?
E prea trist să vorbesc despre asta.
Hai să zburăm.
Ştii, inamicul tot timpul e îngrozit de zgomot.
Mai ales de focurile de armă.
Bebeloiul ăsta "scuipă" 250 de gloanţe pe minut.
Zii şi tu, cine ar suporta aşa ceva ?
Absolut nimeni.
Hai să-ţi spun eu cum a fost. Gunner a încercat să te omoare,
tu l-ai împuşcat, iar el, fiind în pragul morţii, ţi-a dezvăluit tot planul.
Ceva de genul ăsta.
- Aş fi câştigat. - Sunt convins c-ai fi câştigat.
Ştii ceva ?
Eu am încredere în tine.
Vreau să ţi-o prezint pe prietena mea.
Omaya Kaboom.
Cu asta m-ai făcut praf !
Când tragi cu Omaya, iese o rachetă în miniatură care se auto-armează.
Iar când se-ntâmplă asta, tot ce-i stă în calea acestei doamne,
se transformă instant într-un suc roşu.
În caz că nu funcţionează,
sora ei e pe baricade.
Ar trebui să-i faci o vizită doctorului meu.
Prea târziu.
E ora 03:36. Avem 20 de minute să aruncăm locul ăsta în aer. Eu mă duc la subsol.
Avem musafiri.
Mă ocup eu de el. Voi, băieţi, ştergeţi-o.
Ce motiv ai avut să-i faci pe aceşti soldaţii instruiţi
să arate ca nişte măscărici ?
Arată ca nişte războinici.
Războinici loiali mie.
Am crezut că oamenii de pe insula Vilena
i-au angajat pe mercenarii aceştia să mă ucidă.
Apoi, m-am gândit că poate tu ai plănuit asta.
Pentru că nu mă mai poţi controla.
Iar torturarea Sandrei, e voinţa ta.
Vrei s-o ucizi ca să mă faci pe mine să sufăr.
Un om nu-şi poate omorî niciodată copilul.
Dar tu poţi. Adu-o aici pe Sandra.
Adu-o acum ! Altfel, te omor.
Mergeţi şi aduceţi-o.
Eşti sigur că nu ne cunoaşte ?
E legată la ochi, nu ne vede !
Oricum, trădătorul ăsta o să moară.
O să ne distrăm puţin, drăguţo !
Hei, frumoaso...
- Ce mai faci, draga mea ? Ce frumuseţe ! - Nu mă atinge ! Nu mă atinge !
Eşti foarte focoasă, păpuşico !
Sandra, Sandra, Sandra. Hei, eu sunt. Eu sunt.
Uită-te la mine. Eu sunt.
E-n regulă. E-n regulă.
N-o să-ţi facă nimeni niciun rău. Eşti bine ?
- Cum ai ajuns aici ? - Pur şi simplu.
- Te poţi mişca ? - Da.
Bine.
E-n regulă.
Gata ? Să mergem.
- Timpul a expirat. Unde-i Barney ? - Care-i semnalul ?
Dacă nu apare în zece minute, plecăm pe drumul pe care am venit.
- Nici vorbă ! - El a vrut aşa.
Zece minute !
Să mergem.
Lasă-mă ! Lăsaţi-l în pace !
Nu, nu-l omorâţi !
- Lupta asta nu-i a lui, e a mea ! - Luaţi-o de-aici !
Asiguraţi clădirea.
Ridică-l.
Dacă n-aveai vesta antiglonţ, îţi rupeam măruntaiele.
- Şi n-ar fi fost păcat ? - Ai avut noroc.
- Nu-s eu aşa norocos, amice. - Nu, nu. Eşti norocos.
- El mi-a zis să te ţin conştient. - Serios ?
În regulă. E-n regulă.
Eşti dur, nu-i aşa ?
- Poftim ? - Chiar eşti un tip dur ?!
Uită-te la mine, rahatule ! Câţi oameni sunt aici cu tine ?
Doar mă-ta !
Asta-i ultima ta şansă.
Dacă-mi dai răspunsul corect, o să mori repede.
Dacă-mi dai răspunsul greşit, o să mori încet. Ai înţeles ?!
- Da. - Ai înţeles ?!
- Da. - Cine te-a trimis ?!
- Nu pot respira ! - Lasă-l.
Cine te-a trimis ?
Coafeza ta.
Hai, trebuie să plecăm de-aici !
Haide !
Rahat !
Amintiţi-vă asta de Crăciun !
- Fir-ar, ce zgomot face drăcia aia ! - Ce-ai păţit ?
Am luat bătaie.
Haide, dă-mi şi mie o puşcă. Să mergem.
Ce-i asta ?
Totul răul care s-a întâmplat de când ai venit tu aici.
Ia-ţi banii !
Alături de tine văd doar moarte. Ia toţi banii şi pleacă.
- Nu plec nicăieri. - Nu mai ai ce căuta aici.
- Nu poţi reuşi fără mine. - Eu sunt Comandatul Suprem !
Eşti o marionetă cu bonetă !
- Ai grijă cum vorbeşti ! - Nu !
Onoarea aceasta ar fi trebuit să-mi aparţină.
Sunteţi pregătiţi ? Acum !
Înapoi !
Aruncaţi armele !
N-aveţi scăpare.
Fir-ar să fie !
- Inelul tău norocos e o porcărie. - Ştiu.
- Hai să ne întoarcem. - Clădirea e încercuită.
Asta-i singura ieşire.
Invadatorii americani vor să ne distrugă ţara !
- Elicopterul e gata în 5 minute. - Încă nu plecăm.
Iertaţi-mă ! Iertaţi-mă pentru că sunt şi eu om !
Pentru că sunt egoist !
- Ce spune ? - Zice că suntem morţi, dar cu accent.
Nu suntem morţi.
- Aruncă clădirea în aer. - Încă nu.
Vom stârpi acest flagel american !
Foc !
- Aruncă clădirea în aer ! - Fata e încă acolo !
Banii !
Aruncă clădirea în aer !
A ieşit fata.
Aruncă naibii clădirea în aer !
Nu mai am cartuşe !
Să mergem. Haide !
Taie-i calea lui Munroe.
Haide !
- E prea grea ! - Las-o la mine !
- Ce vrei să fac cu ea ? - Arunc-o cât poţi de sus !
- Distruge drogurile. - Am înţeles !
Munroe !
Aruncă armele. Altfel, o împuşc fix între ochi.
Nu mă pune la încercare.
- Nu ! Nu ! - Taci din gură sau te omor.
Paraziţii de la Agenţie v-au angajat, nu-i aşa ?
V-aş fi dat dublu să mergeţi la pescuit !
Trebuia să fiu de-a dreptul tâmpit să mă predau Agenţiei.
De ce să fi făcut asta ?
Eu am creat asta !
Eu am făcut posibile toate lucrurile astea !
Şi, într-o zi, m-au dat afară. De ce ?
Pentru că eu vedeam o imagine de ansamblu.
Stai pe loc !
În ceea ce ne priveşte pe noi doi...
Amândoi suntem la fel.
Amândoi suntem mercenari !
Amândoi suntem morţi pe dinăuntru.
De ce naiba ai venit după mine ?!
N-am venit după tine, nenorocitule.
Am venit după ea !
- Eşti bine ? - Da.
Acum suntem chit.
Da, aşa cred.
Nu eşti chiar aşa rapid precum crezi tu.
Tocmai am început să observ şi eu asta.
Numărul de cont e al meu.
Sper să te-ajute să repari stricăciunile de-aici.
Nu, nu-l pot lua.
- Ai făcut şi aşa destule. - Da, la fel şi tu.
Cadou pentru cadou. Ia-l.
Te vei întoarce ?
Promit să fiu mereu pe-aproape.
Ai grijă de tine, Sandra.
Ai grijă de tine.
Pa !
Ce-i ?
- Sincer ? - Da.
N-aş fi crezut niciodată că fătuca asta-i genul tău.
În regulă, prietene ! Bine ! Hai, arată ce poţi.
Punct ochit, punct lovit !
Super ! Meserie !
Te-ai întors din morţi ? Cum ţi s-a vindecat rana ?
Bine.
Având în vedere faptul că puteai să mă omori.
- Eu te-am iertat. - Bine.
- Aş fi câştigat. - Sigur.
Hei, Gunner !
Ce nu te omoară, te face mai puternic, frăţioare !
Terapie !
Omul are dreptate.
Ştii ceva ?
Am să-ţi fac un favor, Tool.
Cândva, am cunoscut un tip pe nume Tool...
Iubesc poezia !
Un super simbol mie-mi părea.
Priceput la cuţite era,
rău cu nevastă-sa.
- Asta a durut. - Dar el credea c-o să mă bată...
Visa să mă învingă.
Vicleanule Tool, cred că eşti nebun.
O, da !
Traducerea şi adaptarea DELiCT
Sincronizarea DELiCT