ЏУМАНЏИ СЛЕДЕЋИ НИВО
Превео: Бамбула
Остављам ово да дођем да вас видим.
И једва чекам.
Остављам ово да дођем да вас видим и једва чекам!
Марта: Тако сам узбуђена!
ЊУЈОРШКИ УНИВЕРЗИТЕТ
Такси! Овамо.
Такси! -Извињавам се. Извините.
Извините.
Фриџ: Бранч субота "Код Норе"?
Гилпин! Још слажеш пасте за зубе? Јеси ли на телефону?
Само сам... Идем кући за празнике вечерас, па...
Да ли ти ово личи на вече? Јер што се тиче мене, још је дан.
Доврши пасте за зубе. -Добро. Извините.
Тата, код куће смо. -У кухињи сам!
Џен, Спенсер! У кухињи!
Тата, јеси ли на мердевинама? Шта то радиш? -Деко.
Како ти изгледа? -Сиђи доле. -Мењам ти сијалицу.
Оставим те самог 10 минута, а ти се пењеш на мердевине?
Не би требало да радиш то. -Мислиш да не могу да заменим сијалицу?
Добро. Ето. Не, не.
Могу ја. Добро сам. -Добро. -Ћао, мали.
Како је у Њујорку? -Сјајно. -Како школа?
Добро. Како си ти? -Одлично сам. Не знам чак ни шта радим овде.
Опорављаш се од операције кука. -Отићи ћу одавде веома брзо.
Ово није затвор. -Хоћу да се вратим у свој стан.
Је ли то толико страшно? -У твој стан? Страшно је.
Да ли је овде хладно? -Грејање на доњем спрату не ради.
Мајстор долази ујутру. -Као у ледари је.
Да ли си звао Мајла? -Шта? Не.
Тата. Звао те је 5 пута. Само га позови.
Нећу да га зовем јер нећу да причам с њим.
Хајде, помоћи ћу ти око торби.
Спаваш овде. -Цимери смо.
Да. Могао бих да спавам доле на каучу.
Шта? Не буди смешан. -Ако желиш.
То је пар недеља. Биће у реду. Уђи. Раскомоти се.
Ти ћеш...
Јеси ли добро? -Немој да кажеш мајци!
Ово иде тамо. Тамо. То је тамо.
Да пробамо. Да видимо. Ту је то.
Спенсер! Долазиш ли?
Ту је ово. Плаво светло, црвено, зелено светло.
Видимо се онда.
Види њих двојицу. Како је то слатко.
Морам да посао пре него што се неко од вас двојице пробуди.
Мајстор за грејање долази изјутра.
Наћи ћу се с пријатељима на бранчу у 10. -Фино. Куда ћете?
"Код Норе". -Шта ћете тамо? Од свих ресторана у Брентфорду,
морате да идете у тај? -Нисам ја бирао.
Тата. Какве то везе има? Прошле су године. У реду?
Волим те, душо. Драго ми је што си код куће. -Волим и ја тебе, мама.
Старење је ужасно. Не веруј ако ти неко каже другачије.
Још имаш ону цурицу? -Не.
Нисмо више заједно. Не бих рекао.
Је ли она крива или ти? -Компликовано је. -Искушај ме.
Видећемо да ли могу разумети.
Кад смо се спојили, били смо
другачији него што смо сада.
Прошла година је била чудесна.
Био сам матурант у средњој школи. Имао сам девојку.
Коначно сам укапирао ко сам.
Камо среће да се могу тако осећати опет.
Шта знам. Везе на даљину су тешке.
Знам да сви то кажу, али испостави се да је то тачно.
Могу ли ти дати мали савет? Слушај ме.
Сваког дана у сваком вагону метроа,
има много жена у Њујорку.
И једну од њих пет, оженио бих, без поговора.
Ово је најбољи период твог живота. -Стварно? -Да, стварно.
Стога се сабери! Неће бити боље од овога.
Одавде све иде надоле.
Брејвстоун.
ЏУМАНЏИ
КОД НОРЕ
Ћао!
Боже. Како си? -Боже, чудесно изгледаш. -Хвала.
Фриџ! -Фриџ! Дођи овамо.
Градили смо куће 2 месеца,
а онда при повратку кући, стали смо у Костарици, што је било такође чудесно.
То је страва. Тако сам срећна због тебе. То је тако кул.
Дакле, "Ем", тако треба да те зовемо сада?
Не морате. То је само надимак.
Један од мојих пријатеља с колеџа тако ме је назвао.
Не морате тако да ме зовете ако не желите. -Ем. Свиђа ми се. Секси је.
Добро. -Али ти и Спенсер, и даље нисте... -Да. Не.
И даље правимо паузу. -Где је он?
Христе. Шта хоћеш, Мајло?
И мени је драго што те видим.
Да, волео бих ући на шољу кафе. Хвала што си питао.
Није ли проблем да спремим јаја? -Ради шта хоћеш. Брига ме.
Само пожури. Немам цео дан. -Идеш некуд?
Јеси ли био у контакту са Спенсером често?
Да...
Знаш шта? Не баш, заправо.
Шаљем му често поруке, али он ми не одговори увек. -Знам. -Само је...
Био сам слуђен у последње време због предавања и вежби,
а имам утакмице викендом. -Да. Наравно.
Само сам мало забринута за њега.
Где је тај човек? Стварно.
Добро је?
Како то мислиш?
Шта хоћеш? Стално ме зовеш.
Појавиш се изненада после 15 година. Зашто? Јер хоћеш да спремиш јаја?
Сећаш се кад смо отворили, имали смо оног малог перача судова, Мориса?
Наравно да се сећам Мориса. -Радио је ноћну смену.
Шест дана у недељи, до 2 ујутру углавном.
Перач судова. -Мали Морис.
Не би шерпе ни пипнуо док не заврши
с кухињским прибором у корпи.
Да, човек је знао знање. Мали Морис.
Само пређи на ствари, важи?
Увек идеш изокола.
Знам шта хоћеш, хоћеш да се извиниш.
И жао ми је што ћу ти рећи, нисам заинтересован.
Мислиш да ја треба да се извиним?
Мајстор за грејање.
Деко Еди? -Ентони? -Да, господине, то сам ја.
Ентони! Како си?
Уђите.
Како сте? -Старење је ужасно.
Не веруј ако ти неко каже другачије.
Ово су Марта и Бетани.
Ово је Спенсеров деда, Еди. -Марта? Ти си цурица.
Добро јутро! -Добро јутро, господине. Извините што сметамо.
Не сметате. Он смета. -Мајло Вокер.
Само мало, Мајло? Као "Код Мајла и Едија"?
Драго ми је. -Тата ми је рекао да сте имали најбољи ресторан у граду.
Само што смо били тамо. Сад се зове Код Норе.
Код Норе. Једва да је ресторан.
Више је као место за доручак сада.
Били сте са Спенсером? -Не, дошли смо овде да га потражимо.
Да ли сте гладни? Пржена јаја. -Могао бих да бацим поглед. -Момче,
не мораш само да гледаш. -У реду. Мој човек.
Треба ли вам помоћ? -Да ли изгледам као да ми треба помоћ?
Марта?
Где је он?
Чујеш ли то? -Да.
Чујеш ли нешто? -Вероватно је грејање. Не ради.
Како је ово доспело овде? -Не знам.
Можда је он... Не знам, можда се вратио по ово?
Да ли покушава да га поправи? -Зашто би ико покушавао да поправи ово чудо?
Не знам.
Не знам. Можда је отишао да купи делове или слично?
Добро, слушајте. Позваћу га опет. Сигуран сам да је све у реду.
14 порука и 4 пропуштена позива.
Мислим да није отишао напоље.
Мислим...
Мислим да се вратио назад. -Не, не. Не, не...
Шта? Не. Зашто? -Дај, бре, човече. -Зашто би то урадио?
Сећате ли се како је било тамо?
Мене је појео нилски коњ! -Мене је убило парче торте! -Народе.
Како ће изаћи? -Мора узети зелени драгуљ.
И да га намести назад у статуу. -Сам?
Морамо по њега. -Јеси ли полудела?
Идем с тобом. -Да ли сте сишле с ума?
Можемо ми ово. Били смо тамо. Знамо шта да очекујемо.
Морам престати да се дружим с белцима. Не знам шта није у реду са мном.
У праву је. Играли смо раније и победили. -Једва смо преживели.
Знаш да би он урадио то за тебе. За било кога од нас.
Пажљиво. Изгледа прилично урнисано.
Добро дошли у Џуманџи. -Шта? Нисмо ни ликове одабрали!
Шта? -Добро. Идемо. Мрзим овај део. У реду.
Ово се не дешава!
Народе?
Не!
Јесам ли... Да ли је то... Не могу да верујем...
То је она. Ја сам она.
Спенсер. -Спенсер?
Шта који ђаво? Где сам ја?
Шта је до ђавола ово? -Боже.
Еди?
Ко си до ђавола ти? -Ја сам Мајло Вокер. Ко си ти? -Мајло?
Шта забога? Шта... Боже.
Само мало. Господе.
Ово није могуће. -Молим?
Ко си ти? -Ви сте Спенсеров деда.
Да, ма шта ми рече. -А ви сте Мајло. -Сигурно јесам.
Ја сам Марта, Спенсерова... - Ти си цурица?
Пазите! -Шта?
Господе. -То је болело попут проклетог...
Бетани? -Шта? Ја нисам... Не.
Не, не...
Не, не. Ово није могуће! -Фриџ?
Да, ја сам Фриџ, проклетство! Шта који ђаво, човече?
Добро. Нешто је пошло наопако. -Мислиш?
Свеца... Само мало. Ако сам ја...
Онда си ти... Спенсер? -Зашто ме сви називају Спенсер?
Не, то је дека Еди. А оно је Мајло. -Драго ми је.
Шта? Где је онда Бетани? И где је Спенсер?
Не знам! У реду? Игрица, није нам дала да изаберемо аватаре па...
Јер је урнисана! -Да, добро. -Јесмо ли мртви?
Питао сам се исто то. Јесам ли умро и претворио се
у некаквог малог, мишићавог извиђача.
Нисмо мртви. -Па шта се онда дешава овде?
Ово ће звучати веома чудно,
али ми смо у видео игрици по имену Џуманџи,
и у телима смо ликова из видео игрице.
Фриџ и ја смо били овде раније. -Прошлог пута, ја сам био ви.
У игрици смо! Морамо наћи Спенсера јер је и он овде.
Спенсер? -Да. -Овде је? -Да.
Спенсер, Едијев унук? -Да. Спенсер.
И он је овде? -Да! Овде је и морамо да га нађемо.
Значи ово је попут жмурки. Ја нећу да жмурим.
Кукови су ми прилично добри сада.
Зглобови су ми попут путера. -Да.
Види ти оно. Види ти ово. Види шта ја могу.
Имамо неких проблема овде. -Коме кажеш? Ја сам дебели маторац.
Вратим се и ствари буду још горе. Барем сам прошлог пута и даље био црн.
Види овог малишу. Здраво.
Г. Вокер, не приближавајте се води превише!
Склоните се одатле! -Извини, шта си рекао?
Губи се одавде!
Шта се управо десило? -Какво чудо је било оно?
Оно тамо је био нилски коњ.
И невероватно су брзи. Бржи од коња, ако можете да верујете у то.
И имају ужасно свиреп угриз.
Шта кажете на то? Чудно је што се не сећам
да сам знао много о нилским коњима до сада. -Ви сте зоолог.
Извињавам се, шта сада? -Јесмо ли на Флориди?
Слушајте. Ово је опасно место. Ненормално опасно.
Али Марта и ја смо већ били овде.
Знамо шта радимо. Морате бити на опрезу све време.
Ако сам близу воде, једним оком осматрам воду, јасно?
Морате имати очи на потиљку...
Боже. -Шта му се до ђавола управо десило?
Да не поверујеш. -Шта ти се до врага десило?
Проклетство!
Авион? Шта? Хајде! За мном!
Хајде. Идемо. Пратите нас.
Добро дошли у Џуманџи. -Зашто је он у авиону? -Не знам.
Немојте само да стојите ту. Ускачите!
Вежите се. Нема времена за губљење.
Др Брејвстоун, чувени археоложе и међународни истраживачу,
драго ми је што сте се вратили. Био сам тако нервозан због вашег доласка.
Мени се обраћа. -Да, вама. -Опет је Џуманџи у великој опасности,
и само ви можете помоћи. -Најџеле, тражимо пријатеља.
Јеси ли видео некога... -Руби Раундхаус, убицо мушкараца,
добро дошла у Џуманџи. -"Убица мушкараца"? -Да, убијам људе.
Драго ми је што сте се вратили. Био сам тако нервозан због вашег доласка.
Шта фали овом човеку? -Мој најдражи Маусе, сигурно ме се сећаш.
Најџел Билингсли, теби на услузи. -Најџеле, и мислио сам да си то ти.
Он је... Како се оно зове?
НЛ, неигрив лик. -Он није стварна особа.
Он има само ограничен број ствари које може рећи.
Мој пријатељ Карл је такав. -Најџеле, тражимо некога.
Да ли је још неко стигао у Џуманџи? -Џуманџи је у великој опасности.
Све је детаљно објашњено у писму које сам вам послао, др Брејвстоун.
Можда треба да га прочитате наглас. -Деко Еди.
Имате ли писмо? -Имам ли писмо? -Претражите џепове.
Зашто бих имао писмо? -Јер вам је Најџел написао писмо.
Нисам добио писмо од овог типа. -Али ми смо у видео игрици и...
У видео игрици смо? -Умрећемо.
И умрли смо. -Јесмо ли у паклу? -Знао сам. -Боже. -Све је детаљно објашњено
у писму које сам вам послао, др Брејвстоун. Можда треба
да га прочитате наглас. -Немам писмо! Колико пута ти то морам рећи?
Не, Еди. У руци ти је.
Одакле се ово створило? -Мораш да пазиш шта ти је у руци.
Можда треба да га прочитате наглас.
"Др Брејвстоун, стварно се надам да ће ово писмо доћи до вас, опет."
Џуманџи је у великој опасности. Треба нам ваша помоћ одмах.
Шта се дешава овде? -То је међусцена. То је како да сазнамо...
Знате шта? Објаснићу касније. -Наша највећа ноћна мора
обистинила се, јер се Јурген Брутални вратио.
Заиста, најокрутнији џуманџијски освајач се вратио.
И са собом је повео своју дивљу хорду.
Спустили су се из своје тврђаве с врха планине Зетмајр
и отишли на југ у провинцију Ејвијен,
дома светог соколског драгуља,
кога носи око врата сеоски старешина.
Соко је драгуљ плодности Џуманџија,
и чувају га људи
из провинције Ејвијен стотинама годинама.
Све док драгуљ види сунце,
воде ће тећи и земља ће напредовати.
Многе храбре душе су умрле тог дана, али Јурген је узео по то што је дошао.
Метнуо је драгуљ у таму сакривен од сунца.
Суша је погодила земљу. Усеви су се исушили.
И ако се драгуљ не врати ускоро, може бити прекасно.
Зато смо позвали вас и ваше бриљантне сараднике.
Јасно ми је колико енормно тешко
мора да је ово за вас, др Брејвстоун,
како ова авантура није као друге, пошто је Јурген Брутални
убио ваше родитеље.
Не, не!
Он је убио родитеље др Брејвстоуна? -Јесте.
Кад је доктор био дечак. -То је ужасно.
По стоти пут кажем: Ми смо у видео игрици.
Морате узети драгуљ од Јургена Бруталног и показати га сунцу.
Он иде на север преко пустиње сада.
Јурген Брутални. Да ли је то Барбарин син?
И не заборавите, циљ је да повратите плен.
Да га истргнете из руку дивљака. И ако желите напустити игрицу,
морате спасти Џуманџи и викнути му име. -Извини. Ко је Џуманџи?
Ако сам добро слушао, то је његова сестра. -Ево ваше мапе.
Нађите оазу и пратите пламен до пустињског воћа.
Не могу слетети овде, па ћете морати да искочите.
Шта? -Не, не. -Спустићу се што ниже могу. -Најџеле... -Само мало.
Спремите се. -Како то мислиш? -Немамо падобране.
Зар не треба да имамо... -Шта који ђаво? -Срећно.
Будућност Џуманџија је у вашим рукама.
Зашто смо пошли авионом ако нема где да слети? -И крећите!
Шта који ђаво, човече?
Где смо? Где је џунгла?
Шта радимо овде? -Морамо остати прибрани, у реду?
"Прибрани"? -Да. -Ово је нешто сасвим ново. Нико није рекао
да ћемо морати да радимо нешто сасвим ново.
И узгред, шта се до ђавола десило Бетани?
Који део Њу Хемпшира је ово тачно? -Нисмо у Њу Хемпширу, Мајло.
Тако је. Управо тако. Није Њу Хемпшир.
Почињете да схватате сада? -Не.
Немам појма о чему је овде реч.
Онај тип ме стално звао др Брејвермен, тако ми се зове ортопед.
Мислим да сам имао још једну операцију кука и да долазим свести.
Видите ово!
Добро. Морамо наћи Спенсера.
Да то урадимо, морамо почети да играмо игрицу.
Сигурна сам да је он то урадио. Нађемо га, завршимо игрицу и идемо кући.
Ед, да ли си добро? -Да ли би ме погледао?
Опет сам онај стари. Нисам овако изгледао од...
Никада. Никада ниси овако изгледао. -О чему ти то?
Кад сам био млађи, имао сам сјајну фигуру.
Сећам се кад си био млађи, и овако ниси изгледао.
Мислим да су ми очи друге боје. -Целокупан ти си друге боје.
Добро изгледам? -Добро. Кренули су на север.
У ком смеру је север? -Немам појма.
Хоћеш ли да погледаш мапу? -Да. Ја сам човек с мапом сада.
"Нађите оазу и пратите пламен до пустињског воћа."
Пратите пламен до пустињског воћа.
Знаш да на томе нема ничега?
Он је може видети, ви не. Свако место на мапи је различит ниво у игрици,
а ниво постаје све тежи како напредујемо. -Овај се зове...
"Дине." Ма шта ми рече.
Ко је до ђавола оно?
То је ној. -Не. -Да, заиста.
То је ној. Ној је птица нелетачица,
једна од 60 врсти. Ту спадају пингвини, ему и киви.
Чудно је што се не сећам да сам знао... -Ви сте зоолог.
Ја сам био зоолог прошлог пута. То је важан посао.
Ако бисмо могли брже ово.
Још нешто, могу трчати до 72 км на час,
што их чини најбржим двоногим животињама на свету.
Да ли сте знали то? Фасцинантно.
Како величанствено створење. -Треба да идемо одавде.
Шта још знате? -Ево још једне занимљиве чињенице.
Имају три желуца. Шта кажете на то?
Хајде. Тутањ! -Не приближавајте му се превише.
То је само птица, у реду? Хајде, иди. Губи се одавде.
Још нешто што треба да знамо? -Тутањ, птицо.
Још једна занимљива ствар код ноја... Рекао сам мрш, глупа птицо!
Кад се осети угрожено... -Губи се одавде! -Он нападне!
Боже!
Еди! Где је Еди? Је ли мртав?
Не. -Да. -Да, умро је, али је добро.
Да ли сам управо убио Едија тако што сам причао преспоро
као што је он увек говорио да хоћу?
Зашто сви настављају да падају с неба?
Сестро, мораћу да видим др Брејвермена одмах, молим.
Ја вам нисам медицинска сестра. Слушајте.
Ове тетоваже на вашим рукама, то вам је број живота.
Свако од нас има по 3 живота.
Вама и Фриџу преостала су по 2 живота. Ако изгубите сва 3,
слушајте ме, то је крај игре.
То је то. Мртви сте. -Мртви у смислу покојни? -Да.
Покојни.
Шта је то до ђавола? -То није добро. -Погледајте.
Има још нешто што се тиче нојева. -Не.
Реците! -Крећу се у јатима.
Морамо да се губимо одавде!
Пустињски багији, идемо! -Хајде! Брже!
Само мало. Зашто сам толико спор? -Пожури, девојко. Идемо!
Хајде! -Идем, Еди. Крећи. -Видиш ли кључ негде?
Како да покренем ово? -Не знам. Никад нисам возио ово!
Можда испод инструмент табле. -Идемо.
Зелено дугме. -Зелено дугме. Крећи. -Хајде, хајде!
Хајде.
Боже!
Вози. Ужасан си возач.
О чему ти то? Добро смо. -Нико није добро. Ти...
Не! Упомоћ!
Држи ме, Еди. Молим те не пуштај ме.
Упомоћ.
Упомоћ. Еди.
Тутањ! -Губимо се одавде!
Мислим да смо им умакли. -Стварно? -Да.
Јеси ли добро? -Да.
Не.
Шта ћемо да радимо? -Не знам.
Улазите!
Брже!
Наивчине!
Еди...
Боже.
Друже... -Боже.
Шта ћемо да радимо?
Шта то радиш? -Птице, птице! -Птице!
Шта који ђаво, човече? -Они су птице нелетачице.
Ово је пустињски баги који не може да лети. -Не!
Не, не! -Нећемо успети. -Успећемо.
Не, нећемо! -Нећемо успети. -Успећемо.
Нећемо успети.
То је било фантастично. -Ужасан возач.
Да, да ли сте виделе то, птице? Не качите се с момком. Ето вам га на!
Да ли сте ме видели? Био сам невероватан.
Хоћу рећи, спасао сам тебе, спасао сам тебе,
спасао сам овог типа од птице док сам возио ауто.
Био сам машина. Био сам неуморан. Био сам неустрашив.
Да. Управо тако. Неустрашив.
То је Брејвстоун. Погледајте ово.
Боже.
Шта који ђаво? -То су ваше јаче стране и слабости.
Хоћу рећи ваш аватар. Јаче стране и слабости др Брејвстоуна.
"Неустрашив," тако је. "Брзина. Пењање." "Бумеранг"?
"Интензиван секси поглед"? -То је глупи израз лица који сложите.
Ето га. -Фуј. Старац. Сабери се.
Еди, јеси ли добро? Имаш ли инфаркт?
Цела лева страна му се паралише. Еди, погледај ме!
Да? -Ето. Опет си онај стари.
"Слабости: нож скакавац." -Нож скакавац. То је ново.
Брејвстоун није имао слабости прошлог пута. -Да, то ме је ужасно нервирало.
Питам се да ли...
"Нунчаке"? То је ново. -До ђавола, то је добар списак.
Мајло, притисните леви део свог грудног коша. -Молим, шта? -Хајде, човече.
И ја имам један. Шта...
Боже. "Зоологија." О томе сте причали раније. -Да. Управо тако. -Да.
Ваш аватар је зоолог. -Мој нећак Максвел је ветеринар.
Каква фасцинантна... -"Лингвистика"?
Ја нисам имао то прошлог пута. -Проучавање језика.
Има смисла. Он проучи цео језик док дође до поенте.
Он има 32 године. Или 35? Време лети.
Хајде да завршимо с овим.
ЈАЧЕ СТРАНЕ: КАРТОГРАФИЈА, АРХЕОЛОГИЈА, ПАЛЕОНТОЛОГИЈА, ГЕОМЕТРИЈА
Мора да ме зезаш. -Геометрија је...
Ново. -Да. Ко не би желео да буде бољи у геометрији?
А што се тиче слабости: "Издржљивост."
И шта још? Да видимо. "Врелина, сунце и песак."
То не би требало да је проблем. Није да смо
усред проклете пустиње.
Која је сврха овог типа? Коме уопште треба овај тип? -Уме да чита мапу.
Лако је теби то да кажеш, ти имаш нунчаке!
Тренирам 4 сата дневно 6 месеци. Погледајте ме сада!
Човече, топло је овде!
Како је овај тип лик у авантуристичкој игрици? Добро, добро.
Морам да доведем овог типа у форму и повећам издржљивост.
Знам како да урадим то. Бурпији. Пет бурпија, одмах. На посао!
То је један. -Један!
Не. -Хајде!
Север је онамо!
Знаш, драго ми је што те видим, Ед.
Не желим то да слушам. -Не желиш да чујеш да ми је драго што те видим?
Продао си ме, Мајло. -Нисам те продао.
Продали смо наш ресторан. Било је право време.
Да, право време за кога? -За мене. У реду? Стајање на ногама,
сервирање стотине тањира за ноћ 35 година? Био сам готов.
Био сам спреман, човече. Био сам спреман да се повучем.
Завршио сам с причом!
"Оаза."
Претпостављам да је то следећи ниво.
Следећи ниво у игрици.
Ми смо у игрици? -Да, деко Еди, у игрици смо.
Мора да се шалиш. -Јеси ли знао за то?
Мислио сам да си завршио с причом.
Бетани? -Да. -И ја сам Бетани. -Стварно?
Тата, и она се зове Бетани.
Наравно, душо. -Могу ли да разговарам с тобом накратко?
Наравно. Уђи. -Извињавам се, само...
Нисам знала куда другде да одем. -Не, не, у реду је.
Драго ми је што си дошла. -Можеш ли ми помоћи да покренем машину?
То је веома опасно. -Знам.
Али морам да покушам.
Они су мој тим.
Шта оно тражимо? -Мог унука, геније.
Добро, "Пратите пламен до пустињског воћа."
Видите.
Овде су. -Хијене.
Необично за њихове зубе које ломе кости.
Димњак.
"Димњак." Где има дима...
Има и ватре. Хајде.
То називаш бацањем? -Није уопште лоше.
Пиће! Пиће овамо!
Још једну туру овамо!
Мислила сам да се никад нећете вратити.
Морам да разговарам с вама.
Наравно. -Не овде, не сада.
Не у њиховој близини.
Остави ме на миру!
Плаховита. -Није права особа.
Шта је рекла? -Мислила је
да се никад нећу вратити, жели да се нађемо касније,
а сви знамо шта то значи. -Јао!
То значи да има траг за вас.
Каква случајност. И ја имам траг (ерекцију) за њу.
Имаш ерекцију за њу. -Само мало.
Она је ваша бивша девојка. Она је пламен. "Пратите пламен." -Шта?
Драгуљ, овде је.
Само мало. Је ли оно тип који ми је убио родитеље? -Не. Па, да.
Тако некако.
Остали смо без доброг човека данас. Најбољег међу нама.
Дагфин није био само мој кротитељ хијена.
Био ми је пријатељ. Волео сам га као брата.
А сад је покојан. И његове вољене хијене су остале
без господара.
Живео Дагфин. -Живео Дагфин!
Зашто је морао да умре?
Умро је јер је направио грешку.
Покушао је да украде нешто драгоцено од мене.
Није ми оставио избора. А сада...
Њиме храним његове вољене хијене.
То је болесно. -Волео сам Дагфина!
Никог међу вама не волим толико. Дакле...
Кључ!
Нестао је.
Лопов! -Ухватио сам је. Ухватио сам лопова.
Само мало. Да ли сте ви... Шта... -Дођи овамо.
Ухватите је! -Не дајте јој да збрише.
Покушала си да украдеш кључ од мог ковчега? -Не.
Протресите је.
Жао ми је, урадила сам то. Погрешила сам. Ја...
Само сам... Не знам шта сам... Куку мене.
Убрзано дишем.
Има ли неко инхалатор с еукалиптусом? Или браон папирну кесу?
Спенсер? -Да ли је стварно топло овде?
Хоћеш рећи... -То је он. Тачно тамо. -Шта?
То није Спенсер. Знам свога унука. Мој унук је мушкарац.
Је ли променио фризуру? -Одсеците јој главу.
Одсеците јој главу! -Само мало.
А можда да ми не одсечете главу? -Спенсер!
Боже. -Да ли је он управо... -Господе.
То је упозорење. Морам попити пилулу.
Хајде!
Спенсер! Боже, жив си.
Шта ви радите овде? -Шта ми радимо овде? Дошли смо по тебе, будало!
Бетани? -Није Бетани. Фриџ, до ђавола! -Шта? Па...
Мајло Вокер, душо.
Мајло?
Спенсер? Јеси ли то ти, мали? -Деко?
Народе, нашао сам Спенсера. Ево Спенсера овде. Зашто крадеш?
Ја сам и даље ја. -Ћао.
Ћао. -Ћао.
Хајде.
Идемо.
До ђавола, био сам тако близу. Имао сам кључ у руци.
Зашто си ме зауставио? -Неко је викнуо "лопов",
па сам те зграбио. Шта хоћеш?
Није требало да долазите. Држао сам ствар под контролом.
Стварно? Изгледало је као да си погинуо.
Шта који ђаво, Спенсер? Зашто си уопште овде? -Зашто си имао игрицу?
Уништили смо је да се ово не би никад десило! -Вратио сам се и узео је.
Не знам зашто сам то урадио, али јесам. А онда прошле ноћи,
био сам емотивно лоше, и нешто ме је спопало. У реду?
А сад смо сви заглављени овде опет!
Мислио сам да ћу бити он. Брејвстоун! Хтео сам да се осећам онако опет!
Као да могу урадити било шта.
Али уместо тога, ја сам Минг Хитронога.
"Провалник, џепарош, обијач сефова." -Још један бољи лик.
"Слабост: полен." -Да. Мала је, лукава и има алергије.
Она је такорећи ја. -Кунем се, човече, ако преживимо,
убићу те. -Не могу да верујем да си се вратио овде намерно.
Жао ми је. У реду.
Жао ми је. -Станите!
Ено је. -Ко? -Моја бивша.
Добро. -Ћао.
Да мој муж зна да причам с вама, били бисте мртви до ујутро.
Немој да му кажеш? -Слушајте ме, Јурген и његова армија
враћају се у своју тврђаву. Тамо, срешће се с браћом Кабабик.
Трампиће Соколског драгуља, и биће формиран савез.
Морате узети драгуљ пре него што се то деси. Ви сте нам једина нада,
стога морате да пожурите.
Боже.
Сад морате да идете. -Морам да идем. -Само мало. Срешће се с којом браћом?
Браћом Кабабик. -Браћа Бабабик.
Кабабик? -Морате узети драгуљ пре него што се то деси.
Ви сте нам једина нада, стога морате да пожурите.
Мислим да нам мораш објаснити још једном. -Тренутак само.
А пустињско воће? Зар нас нећеш одвести до тога?
Сада морам да идем, пре него што Скакавац схвати да ме нема.
Шта? Скакавац? -То је његова слабост.
Волим вас, др Брејвстоун. И увек ћу.
То је моја клетва.
Волим и ја тебе!
Чини се као фина девојка.
Требају нам камиле. Ако желимо да сустигнемо Јургена, требају нам камиле.
И морамо наћи пустињско воће, шта год да је.
"Пратите пламен." Претпостављам да треба да је пратимо.
Ви је пратите, ми ћемо украсти камиле.
"Џуманџијска бобица с дрвета." -Џуманџијска бобица?
То је пустињско воће? -Ваљда.
"У тренутку потребе, сетите се семена." Мало џуманџијске мудрости.
Ено је.
Мајло и ја ћемо провалити и узети камиле.
Деко, ти остани овде да осматраш. Притаји се. Јасно? Притаји се.
Ако неко проба да уђе у шталу, звижди или тако нешто.
Важи.
То није тренутак кад сложиш интензиван секси поглед. Пусти то.
Урадио сам то. Не знам шта је то било. -Изгледаш као да те мучи стомак.
Као да си појео нешто кварно.
Човече. Знојим се. Знојим се.
Због крађе се осећам веома нелагодно, што није идеално за провалника.
Значи воће је на дрвету. Али не можеш доћи до њега
без да прођеш кроз воду или шта год да је то.
Бићеш скуван, појешће те пиране или тако нешто.
"Пратите пламен."
Мислим да смо тако доспели тамо.
Али не знам како да скочим. Изводљиво је,
али немам своју уобичајену експлозивност.
Не!
То!
Марта!
Марта! -Баш је тешко. -Добро си? Дај ми руку.
Тако је.
Тренутак само. Шта... -Шта који ђаво, човече?
Боже! -Шта који ђаво, човече? -Боже.
Фриџ? -Да. Марта?
Да.
Наставите даље. Нема шта овде да се види. -Шта си рекао?
Рекао сам, наставите даље, друже. Нема шта да се види овде. Тутањ.
Шта си рекао? -Тутањ, губите се одавде. -Шта си рекао?
Рекао сам, мрш!
Хоћете да се бијете са мном? Хајде.
Шта умеш? Хајде! Дођите по своје.
Хајде, копилад!
Хајде, камило. Идемо.
Поносне су и величанствене животиње, зар не?
Нема на чему.
Да ли сте управо причали с њима?
Притисните свој мени. Ту је.
"Лингвистика" Можете да разговарате са животињама.
Да. Изгледа да говорим камилски.
Можете ли да их питате да пођу с нама и... -Пардон.
Вољни су да разговарају. Желе да знају шта имају од тога
и колико пртљага имамо. -Хоћеш ли ме погледати?
Шта да радим с овим? -Читаш мапу.
Не желим да читам мапу. Треба да будем она.
Уместо тога, длаке ми расту по лицу!
Извини. Сва тела су дивна, чак и ово. -Тренутак само.
Ово је чудесно! -Пажљиво. Фриџ.
Ово тело је невероватно! -Пази се. То тело није играчка.
Не, оно је машина. И уз све то...
Сисе. -Пипнеш ли ми сисе, убићу те.
Прекасно. То је било прво што сам урадио. -Фуј.
Не ради то. Узмимо ову џуманџијску бобицу и нађимо се с њима.
Опусти се, девојко. Покушавам извести онај летећи акробатски потез као ти.
Немој. Имамо бобицу. -Види ово.
То није неопходно. -Омаха! Пажња, пажња, крећи! -Стани.
Фриџ, пази се! Кажем ти, то тело је оружје.
Не знаш шта све може. -Ово је чудесно!
То тело је напуњен пиштољ! -Да! И овај пиштољ ће опалити!
Боже!
Фриџ! Дођи овамо.
Боже. Проклетство! -Ево, ухватићу те.
Не. Не! -Боже, оно је било ужасно.
Мрзим то што сам картограф!
Губимо се одавде.
Скакавче! Ено га. -Брејвстоун!
Рекао сам да се држиш подаље од моје жене!
Имамо друштво. -Шта си урадио?
У реду, народе, ово је тај тренутак. Потребни сте нам сада.
Рекли су да можемо побећи кроз задња врата.
Разговараш с том камилом? -Да. То су Лусил и Хенк.
А Џефри је позади.
Ћао! -Ћао.
Треба да идемо. -Шта се десило? -Мој дека је пребио 45 странаца без разлога.
Муж оне жене покушава да га убије.
Је ли то пустињско воће? -Да. То је џуманџијска бобица,
и тежи око 50 кг. -Мој дека ће је носити.
Треба да се губимо одавде. Хајде, деко. -Идемо.
Могао бих да их средим. -Шта? -О чему ти то? Побегли смо.
Рекао сам да их могу средити. -Еди. -Не, деко Еди, то је Скакавац!
Има тренутака у животу када бежите.
А има и тренутака у животу као сада, где останете...
То!
Фин хитац, Скакавче!
Шта је?
Треба да угледамо планину Зетмајр ускоро.
Гледис и ја смо ишли на путовање пре него што је умрла.
Ишли смо на керамичку туру кроз југозапад.
Ја сам остао без ресторана
како би ти могао да се возикаш и гледаш пепељаре? -Да, Ед.
То радиш кад се пензионишеш. Истражујеш своја интересовања.
Ја немам интересовања. Људи као што сам ја, ми се не пензионишемо!
Радимо, а онда наставимо да радимо, и на крају умремо.
Али ти си мене пензионисао. Пензионисао си ме. -Чудо је да сам потрајао толико.
Шта? -Ти си тежак човек, Ед. -Не напушта се најбољи пријатељ, Мајло.
Кад сам остао без ресторана, остао сам без свега! -Ти...
Да. Да, знам да јесте. -Шта?
Причаш с мојом камилом? -Да, причам с твојом камилом.
И он може закључити да си давеж. -Моја камила стаје на твоју страну?
И он није твоја камила. Само те превози.
А да се вас обојица носите?
Шта си рекао? -Момци!
Ти и ја, решићемо ово овде, сада!
Показаћу ти о чему причам. -Шта то радиш?
Не брини ти за то куда ја идем. -Мајло, шта то радиш?
Само мало. Стани. Ево.
Хоћеш да се бијеш са мном? То хоћеш?
Не желиш да се бијеш с њим, Мајло, пази шта ти кажем.
Ту грешиш, младићу. Јер желим да се бијем.
Желим итекако да се бијем.
Еди, не знаш да сам последњих 15 година,
изучавао таи чи. И тренутно,
упрежем свој чи. А кад завршим, пребићу те.
Мајло, пази шта ти кажем, то није добра идеја.
Не!
Друже! Мораш престати да убијаш све живо.
Добро, онда. Ваљда је то решено.
Камиле су управо стале.
Оволико далеко могу да иду.
Да дођемо до Јургенове тврђаве, рекле су да можемо
ићи овим путем и скренути десно. Онда смо на његовој територији.
А оне не желе да иду тамо јер не желе да умру.
Ни ми не желимо да умремо.
Он је најгори Брејвстоун у историји.
Морамо прећи преко овога.
Можемо ми ово.
Не смемо да журимо, морамо донети паметне одлуке.
О чему ти то? Очито је. Започнемо с оним мостом тамо,
онда скочимо на онај што иде десно 30 степени,
онда на онај што изгледа као 2 стране трапезоида...
Геометрија. Томе служи! Можда овај лик није тотално безвредан.
Ја ћу први. -Стварно?
Видите? Није ништа страшно.
Шта се то дешава? -Не, не. -Не.
Не. -Деко!
Срање.
Исусе.
Шта који ђаво?
У реду је. -Стварно? -Можемо ми ово. Важно је наћи прави тајминг.
Хајде, хајде. -За мном.
Хајде! -Хајде, Мајло! Хајде!
Господе. -Ево.
Добро.
Народе. Да ли се оно стена помера?
Не. -Шта је? -Сад је ово проблем.
Хајде, шта је? -Боже. -Реци! -Шта је то?
Само нам реци! -Реци нам! Мајло!
То су мандрили. Треба да идемо. -Хајде! -Хајде!
Онај! Туп угао!
Обратите пажњу на карактеристичан и разнобојан пигмент
око њиховог лица и задњице.
Мандрили су најтежи од свих мајмуна.
Тежи чак и од бабуна, с којима их често мешају.
А сада се упутите к ромбу! -Хајде. Пожурите.
Ромб! -Хајде. -Ромб!
Не, Марта! Онај! На погрешном мосту си! -Шта?
Перпендикуларан!
Марта!
Не!
Спенсер, иза тебе!
Скочи! Хајде, ухватићу те!
Спенсер!
Не!
Не! Не! Склони се!
Хајде.
У реду, навалите.
Хајде, дођите овамо.
Деко! Деко! Доста!
Деко, стани! Нема их више!
Хајде!
Дај ми руку! -Шта? -Веруј ми!
Хајде.
Последњи. Циљајте центар параболе!
До ђавола. Кучкин...
Еди? -Мајло!
Еди! Еди, куда ћеш? Треба ми твоја помоћ, Еди.
Еди!
Еди! Мајло!
Озбиљно? -Бежите! -Бежите!
Ћао, народе. -Ко је ово?
Алексе, шта радиш овде? -Бетани је мислила да вам можда треба помоћ.
Где је Бетани? -Овде. -Мислиш...
"Боже, зар не? Ја сам коњ.
Не могу да верујем да смо вас нашли, народе. Здраво."
Да, то је Бетани. Шта има, девојко? -Ћао.
Донели смо вам одећу. Мора да се смрзавате.
Овај коњ је лик у игрици? -Да. Зове се Циклон.
Како ти се чини? -Не знам. Гадно сам га угануо.
Одакле ти ова одећа? -Кад сам схватио колико далеко на север идемо,
стали смо да одемо у куповину. -Можеш куповати овде?
Откуд си то знао? -Био сам овде 20 година, клињо.
Барем сам се отарасио оног глупог шешира.
Сад имам ову глупу капу.
Чудесно је, зар не? -Да, чудесно је.
Знаш, Еди,
ниси изгубио све кад си остао без ресторана.
И даље имаш много, човече.
Изгубио сам пријатеља.
И ја.
Жао ми је, Мајло.
И мени је жао, Еди. Требало је да те пронађем одавно.
Драго ми је што си свратио на кафу.
Зашто си то урадио?
Зашто сада?
Мајло, шта се дешава?
Болестан си.
Колико озбиљно?
Није ми још много времена преостало.
Кучкин сине. -Али сматрам да сам имао среће, Еди.
Био сам ожењен дивном женом. Имао сам прилике да живим диван живот.
А не могу сви да кажу то.
Зато сам хтео да изгладим ствари с тобом. А сад кад јесам,
дакле... Срећан сам и због тога.
Деко, Мајло. Хајде, морамо да идемо.
"Тврђава." -Делује као последњи ниво.
Попнемо се уз планину и онда се некако ушуњамо.
Да, а онда украдемо драгуљ пре него што браћа Кабабик дођу тамо.
А онда га покажемо сунцу? -Звучи као план. -Шта?
Извињавам се, мислим да ми је промакао "плански" део плана.
Претходни ниво замало нас је све убио. Ја једва ходам.
Ако твој дека пребије погрешног човека,
или нас нападне поларни медвед, шта ћу да радим?
Нећу пребити погрешног човека. -Пребићеш погрешног човека!
Ти ниси добар Брејвстоун! Превише си тврдоглав и бесан.
Због тебе стално гинемо. -О чему ти до ђавола?
А Мајло... И ово кажем с дужним поштовањем, господине.
Није права особа да буде зоолог. Говори преспоро, и док дође
до поенте, мртав си! Понављам, без узвреде.
Нисам се увредио. И дозволи ми да ти кажем разлог.
Јер мој пријатељ Бернард... -Видите?
Ти си лопов који је превише неуротичан да краде, Бетани је коњ...
Само знам да смо заглавили овде опет,
понестаје нам живота, а мене чланак убија.
Боже! -Фриџ! Фриџ! Јеси ли добро?
Морате да видите ово!
Тако је вода изгледала код дрвета. -Кад смо...
Заменили тела.
До ђавола, хладно је!
Човече! Ледено је!
Шта који ђаво, човече?
То! Недостајале сте ми много.
Боже, народе, ћао. -Спенсер?
Ћао. -Ћао.
Деко? -Да, шта је?
Мајло?
Требало би да видиш колики ти је... -До ђавола.
Никад нисам мислио да ћу бити оволико срећан да се смањим. -Нисам видео
било шта слично раније. -Боже, тако је добро
бити у могућности да причаш опет речима. Спенсер, ћао! -Ћао, Бетани.
Треба да се испричамо. Хоћу да чујем све о Њујорку.
Али чини се да ово није прави тренутак. -Да. Касније.
Касније.
Боље? -Да. Много.
Имам косу! По први пут у 40 година. Морам рећи Мајлу.
Пази се тамо, деко. -Да. -Како ти је чланак?
Твој чланак? -Мало ме боли. Није толико гадно као што си ти приказивао.
Шта то треба да значи? -Ништа.
Дизао си велику фрку око тога. Није толико лоше.
Склоните се од тог коња! -Не мрдај!
Мајло! -Само мало, који чланак то беше?
Стани. -Склањајте руке с мене!
С тобом сам, Мајло. Овде сам.
Народе. Еди и Мајло.
Ухватили су их.
Лед је свуда, и само има један пут који води унутра.
Стражари га покривају. Не знам како ћемо ући.
Добро. Видим тамницу на врху овог леденог зида.
Ту мора да држе твог деку.
А Мајло је вероватно у овој штали
на другој страни тврђаве. -Добро. Морамо се раздвојити.
Један тим иде по Мајла, други извлачи мог деку. -Али како ћемо ући?
Фриџ, имаш ли неку опрему за пењање по леду у свом ранцу?
Мислиш на нешто попут овога? -Управо то. -Видите?
Зато сам ја тип с ранцем. То је разлог. -Да. Сјајан си у томе.
Да, знам. -Марта, хоћеш ли поћи са мном?
Наравно.
Заборавио сам како овај део изгледа. Страшно је.
Да. -Можемо ми то. Овај тим може било шта.
Нико не зна то боље од мене. -Да. -Хајде, народе.
Приђите.
Будите агресивни. Будите, будите агресивни.
Будите агресивни. Будите, будите агресивни. Хајде, народе.
То није оно што сам мислио да јесте. Не. -Треба да идемо.
Добро, само... Напред, тиме.
Добро. Пробаћу да се ушуњам с њима.
Овако обучен, можда прођем. Ви останите овде... -Шта? Нема шансе.
Сад је прави тренутак. Останите овде. -Алексе, не! -Иди. Срећно, Алексе.
Хајде. -О чему ти то, "Хајде"? Бетани.
Бетани!
Скрените десно.
Ви тамо. Станите где сте. -Ко, ми?
Да ли сте ви браћа Кабабик? -Да ли смо ко? -Да ли сте браћа Кабабик?
Да. Ми смо они. То смо ми. Ми.
Ми смо браћа Кадабра... Кадабрик. -Он је један брат,
а ја сам други брат. Имамо различите мајке.
Али ми смо дошли по оно чудо по које смо дошли.
Браћо Кабабик, у име Јургена Бруталног,
добро дошли у утврђење Зетмајр. -Хвала.
Нешто морам да те питам. -Добро.
Зашто ниси дошао у посету кад је требало? Отказао си првог пута,
онда си планирао да дођеш за Ноћ вештица. Опет откажеш.
Онда кад се чујемо наредног пута, кажеш ми да треба да направимо паузу?
Само... Видео сам твоје слике на Инстаграму,
и деловало да је да се добро забављаш, и...
Постао сам веома несигуран. Као да нисам човек који сам мислио да јесам.
Или нисам човек који си ти мислила да јесам. Што би било још горе.
Спенсер, мислиш да нисам престрављена све време?
Отишла сам у школу, и одједном, по први пут, људи су ме стварно готивили.
Али ја увек мислим да... Не знам, као да је...
Као да је само питање тренутка пре него што неко схвати ко сам стварно ја.
Али онда видим тебе.
А ти си особа која чини да се осећам добро због онога ко сам ја стварно.
Кад си уплашен и несигуран,
тада су ти најпотребнији твоји људи.
Здраво, г. Вокер.
Зашто издужена фаца?
Татина шала. Извињавам се. Не могу да се суздржим.
Хајде да вас извадимо одавде.
Добро. Ово је само стаза с препрекама.
Био си добар у томе.
Добро, добро, изнајмите собу.
Деко, хајде да те извучемо одатле. Ево.
Идемо одавде.
И даље морамо наћи драгуљ, деко.
Мора да је у трезору или ризници. -Да, тако то функционише у оваквим игрицама.
Прошла сам поред трезора на путу до ове шупе.
Једно место улаза, челична врата дебљине једног метра.
Једини улаз је кроз решетку у плафону.
Мислим да сам укапирао сада.
Само остани на издигнутим.
Јурген Брутални чека.
Реците ми, ко је који брат?
Како то мислиш? -Ко је који брат?
Ко од вас је Огастас а ко Томатоли?
Ја сам Огастас.
А ја сам Томатолик. -Огастас Кабабик.
Најпаметнији човек у целом Џуманџију.
Да, ја сам тај човек. -А Томатоли Кабабик. -То сам ја.
Најхрабрији евнух. -Само мало, шта? -Јеси ли рекао, "Евнух"?
Томатоли Кабабик, сви знају причу о твојој великој и великодушној жртви.
Како си дао тестисе да спасеш регију од поплава.
Могуће да је дошло до мале забуне. -Наравно. Сви знају причу
о мом малом брату и његовим чувеним тестисима.
Где год да су. -Где год да су.
Вратимо се у прошлост. Вратимо се мало у прошлост.
Рашчистимо неке ствари. -Он је супер храбар.
Ја сам одувек био супер паметан, а он је увек био супер храбар.
И супер кастриран. -Прекини с тим!
Оба моја јајета су ту! -Духовно.
Ту су духовно. Увек.
Наравно. -Зар не, брате?
Да. Немам јаја.
Ено ковчега. -Добро. Ти си на реду, деко.
Ко, ја? -Да. Ти си провалник. Твој лик, Минг.
Минг? -Да, Минг. Твој аватар. Тако се она зове.
Тамо у торбици имаш комплет калауза. -Калаузе? Зашто бих имала калаузе?
Јер је Минг провалник. Зар не би требало да једно од вас уради ово?
Ти поседујеш вештине. -Ја поседујем вештине? -Не ти. Минг.
Да. Минг.
Молим те не питај ко је Минг.
Није лоше?
Сад само морамо укапирати како да те извучемо одавде.
Хоћемо ли?
То је кул.
Добро дошли. Могу ли вам понудити парче торте? -Не!
Не!
Не, хвала.
Смирено.
Волео бих да видим да ваша пријатељица Минг уради то!
Имамо проблем овде.
Хвала.
Браћо Кабабик, представљам Јургена Бруталног.
Најзад, срећемо се на овај историјски дан.
Да, сјајно је упознати вас.
Ваша висости, ако је то Соколски драгуљ
на вашем дебелом и меснатом врату, можда би требало
да га узмемо. -Данас ћемо створити нераскидив савез.
Ваша породица придружиће ми се,
и земљу за земљом, освојићемо свет.
Стога питам, на овај историјски дан, где је она?
Где је ко? -О коме говорите? -О вашој сестри.
Моја будућа млада.
Знате шта? Мислим да је дошло до неспоразума.
Где је ваша сестра?
О којој сестри причамо? Деби или Брук?
Или Сијери? -Где је ваша сестра?
Спрема се, у хотелу.
Ради оно што младе раде на дан венчања.
Виси с другарицама, прави фризуру, маникир, педикир.
Ако сте дошли овде без своје сестре,
можда ћу морати да вам одсечем главе.
Не! Немојте! -Боже, не. Склоните се!
Не. -Стога ћу питати последњи пут...
Сређује нокте! -Где вам је сестра? -Ту сам.
Гвендолин Хортенсија Левелда Кабабик? То си ти?
Да. То сам ја.
Сада, молим те, Брутални, ослободи моју браћу.
И да ли је твоја намера, да се данас,
овог часа, удаш за Јургена Бруталног од Зетмајра?
Да. То ми је план. -И да ли намераваш да му родиш децу
и преко крвних веза успоставиш савез са својом породицом?
Да. -Гвендолин Кабабик...
Позната широм света због своје лепоте и лукавства.
А сада си моја.
Могу ли да држим Соколског драгуља?
Наравно, невесто моја. -Хвала.
Узми га.
Јургене Брутални! Браћа Кабабик задржала су се у Гореку.
Ово су варалице! -Варалице? -Ухватите их!
Не, не. Можемо објаснити. -Не, не.
Заборавила сам да ти кажем нешто.
Имам дечка.
Назад. -Не прилазите. Не приближавајте се. -Назад!
Назад!
Губите се одавде! -Запалићу вас, кучке. Буквално ћу вам спалити лице.
Срешћу се с браћом у Гореку. Побијте их све!
Иди за њим! Узми драгуљ!
Не брини за нас. Само иди!
Ранац.
Склоните се! Знам геометрију. Не шалим се, народе. Склоните се!
Фриџ, умрећемо!
Да ли неко жели да игра с младом?
Хоћеш кавгу? Хајде!
Нунчаке.
Страва.
Успеле смо. -Идемо!
Хајде! -Пожурите!
Погледајте! -Да ли је оно Спенсер? -Боже.
Не!
Спенсер!
Ко си ти?
Ја сам др Смолдер Брејвстоун.
Спенсер!
Каже да му се попнеш на леђа. -Ко, ја?
Не. Мајло! -Боже! -Шта он ради?
Стани. -Мајло!
То, Мајло!
Хајде!
Стижемо, Спенсер!
"Покажите га сунцу." Деко, драгуљ!
Мораш га показати сунцу! Спреми се!
Хајде, Мајло! -Напред! -Хајде!
То!
Викни му име. -Викни му име. -Викни му име!
Џуманџи! -Џуманџи!
Шта су рекли?
Џуманџи?
То! -Победили смо!
Успели смо!
Спусти ме доле... Спусти ме доле, до ђавола. Престани! -Добро.
Ово сте тражили? Ову стварчицу?
Деко, били сте невероватни.
Да, то је фора с Мајлом. Има много вештина. -Мајло и Еди.
Мајло и Еди.
Шта ћемо да радимо сада?
Браво, неустрашиви авантуристи. Спасли сте Џуманџи. Опет.
А сада, уз вашу дозволу, др Брејвстоун, преузећу драгуљ одавде.
Штитићу га својим животом и вратићу га на чување
старешини у провинцији Ејвијен. Ваш посао овде је завршен.
Цео Џуманџи вам се захваљује. И, нажалост, овде се растајемо.
Не знам шта је шта је тужно у томе. Спреман сам да идем одавде.
Шта је?
Стварно?
Народе, нећете веровати у ово. -Шта је рекао?
Каже да он... -Он жели да остане.
Каже да неко мора остати и пазити на ово место.
И то да има 75 година и управо је научио да лети.
Али неће моћи да изађе. -Зна.
Мајло.
Само што си ми се вратио. Сад те губим заувек.
"Не можеш да ме изгубиш, друже. Увек ћу бити с тобом."
То што сам био твој партнер
једна је од најбољих ствари које сам имао прилике да будем.
Каже, "Хвала." -Не, не.
Хвала, Мајло.
То! -Чувај се, Мајло! -Ћао!
Напред, Мајло! -Збогом, Мајло! -Ћао, г. Вокер!
То је мој партнер тамо.
Да је свако барем те среће па да има пријатеља попут Мајла.
Хајде, деко. Идемо кући.
Народе.
Хвала што сте дошли по мене.
Урадиш ли то опет, заглавићеш овде, Спенсер!
Јер ја се нећу вратити!
Сви су добро?
Да. -Деко, јеси ли добро?
Да, добро сам.
Свеца му.
Ударац. Четвртасто. Контраударац. -Дебело при дну?
Дебело... Не, дебело изнад Р. -Добро. -Изнад броја 2. -Да.
Ударац. Ударац. -Да. -Контраударац.
Онда ме удари. О.
Да ти кажем нешто. -Старење... -Знам. Старење је ужасно.
Старење...
је дар.
Заборавим то понекад. Али јесте.
Шта би човек још могао пожелети?
Ћао, момци. Како вам је прошао дан?
Стварно сјајно. -Да.
Спенсер ме је научио да играм видео игрицу.
До ђавола, не.
Јеси ли добро, деко?
Да. Много лепих сећања овде.
Еди. Еди, јеси ли то ти?
Нора. Здраво. -Здраво.
Ћао, народе. -Ћао. -Ћао.
Шта има, брате? -Како иде посао?
Знаш како је.
Мој менаџер је дао отказ пре 6 месеци, преселио се у Филаделфију.
Ресторан је донекле у хаосу од тада.
Тешко је наћи људе који стварно знају како да раде ово. Па...
Не морам да ти причам то.
Треба ли ти помоћ овде?
Стварно то мислиш? Хоћу рећи, ја...
Била бих почаствована. -Па...
Стварно ми је драго што те видим, Еди. -Такође.
Однећу ово тамо куда сам пошла и...
Одмах се враћам. -Морате и ви да дођете у Њујорк.
Да, једва чекам. -Овај тим, заувек.
Заувек. -Увек.
Увек и заувек?
Да, одржавајмо блиски контакт. -Наравно, да. -Једна ствар.
Можемо ли се сви сложити? Нећемо се никад враћати тамо.
Већ смо се сложили за то. -У реду.
ИМА ЈОШ...
Извињавам се што је сувише касно. Да, сад је оно време у години.
Свима грејање не ради. -Нема проблема.
Драго ми је што сте дошли. Пећ је овамо.
Је ли оно стара конзола за видео игрице?
Да, вероватно. Припада мом сину.
Ја сам страствени гејмер.
Нисам видео ништа слично.
Изгледа да је урнисана. Можда не би требало да је дирате.
Превео: Бамбула
Преузето са www.титлови.ком