- SOS Alarm, vad gäller saken? - Något är fel med min make.
Lugn, frun. Vad är fel med er make?
Han pratar inte, han går bara ut i skogen.
- Brukar han gå i sömnen? - Nej, aldrig.
Bara lugn.
SOS Alarm, vad gäller saken?
Jag vet inte vad fan som händer, men ni måste skicka nån som kollar på skiten.
- SOS Alarm. - Jag tror att någon pratar med mig.
- Jag hör en röst. - Är någon hos er, frun?
Nej, det är ingen här.
Jag är fast i mitt rum, något blockerar dörren.
Kan ni beskriva det?
Nej, det kan jag inte.
- Hur många är de? - Jag vet inte, de är sex eller sju nu.
- Vad gör de nu? - Bara står och stirrar på den.
- Ska jag hämta min pistol? - Nej, gör inte det.
DAG ETT: NEDSTÄNGNING
ALLA KAN DRA ÅT HELVETE
SLUTET
Kom igen.
Se till att era telefoner är avstängda, inte i tyst läge. Tack. Kom igen.
Okej, hörni. Tiden börjar nu. Ni har en timme på er.
- Jag behöver gå på toaletten. - Det behöver du inte alls, Jake.
Du. Det är till Lizzy, kan du skicka det till henne?
Vad har du där?
Läs upp det.
'Vill du kolla på Netflix och hångla hos mig? LOL.'
Okej, du skrev inte det. Jake, varför fånar du dig?
- Det var inte jag, det var hon. - Jag är inte en hon!
Inget mer snack nu. Jobba på, allihop.
Hallå?
Lugna ner dig, snälla.
Vad händer?
Okej. Vänta på mig. Håll ut.
Jag ska göra vad jag kan. Okej.
Jag måste avsluta samtalet utanför.
Rory, du får hålla koll åt mig.
Alla lyder Rory. Jag kommer strax.
Får jag gå på toaletten nu?
- Vad fan är det här? - Jake, kan du vara tyst?
Hör ni inte? Jag tänker inte låtsas att allt är bra för att herr Johnson gör det.
- Det är nåt på gång. - Hur vet du det?
För det första låter skåpet som en stor dild... som att det ska explodera.
För det andra, såg ni herr Johnsons min? Det var en 'det är nån skit på gång'-min.
Han har inget pokeransikte.
- Som biträdande vikarie ber jag dig sitta. - Det finns inte ens.
Det här är rektorsexpeditionen.
Vi utfärdar en nedstängning av skolan.
Var snälla och stanna i klassrummet om ni är kvar i skolan.
Invänta instruktioner. Försök inte lämna skolan. Stanna i klassrummet. Tack.
Hörde du? Hon lät precis som herr Johnson.
- Det är nån skit på gång. - Brandon samlar på gevär och sån skit.
Jag vill inte bli skjuten.
Vi borde ta ut telefonerna ur det låsta, vibrerande skåpet.
Jag är inte The Rock, så det går inte.
Varför tog han nyckeljävlarna med sig?
Ja, det stämmer. Det verkar sväva 60 till 90 centimeter över marken.
Militären låter oss inte komma närmare.
Vi hör dig tyvärr dåligt.
Vi kan inte komma närmare.
- Carl, är du kvar? - Ja.
En man ur lokalbefolkningen verkar gå mot det.
Han går närmare föremålet. Det verkar...
Vi kommer inte närmare.
Backa undan, sir. Backa undan!
- De höjer sina vapen mot mannen. - Stanna, sa jag!
Jäv...
Vi hämtar telefonerna.
Okej, här är de.
- Vad gör du, Rory? - Gömmer mig för skytten.
Okej...
Det är nog ingen skytt. Jag har tre missade samtal från mamma.
Konstigt. Hon ringer ju för fan aldrig.
- Ingen vet varför skolan är nedstängd. - Vi måste nog härifrån.
En nedstängning menar att det är stängt.
Håll käften, jag ringer mamma.
- Vår lärare lämnade oss. Ingen är här. - Varför i helvete svarar hon inte?
- Du spekulerar. - Om vad? Skolan är nedstängd.
- Det kan vara utomjordingar. - Det vet du inte.
Sluta, du skräms.
HEJ, ASH.
Ash.
Herregud.
Vad i helvete?
Helvete.
- Det är nog dags att gå. - Vi vet inte ens vad det är där ute.
Utgången är där ute. Vi vill väl lämna situationen?
Va? Nej.
Vi gör det vettiga. Minns ni herr Johnsons vettskrämda min?
Han lämnade oss, vi får klara oss själva.
Eller så kunde han inte komma tillbaka.
Vad fan, jetplan? Vi är i beredskapsläge. Vi drar.
Det är inte säkert där ute.
Det är inte säkert någonstans. Vi sticker.
KOM NÄRMARE
Ash? Vad är det?
Det är något där.
Herrejävlar.
- Vad är det där? - Jag vet inte.
Vad är det för något?
Det tar upp hela korridoren.
Betyder det att vi inte kommer ut?
Jävlar.
-'Rapportera föremål till myndigheterna.' -'Dra om ni ser ett.'
'4200 människor saknas.'
-'Åk till sjukhus om ni hör röster.' -Folk säger att de pratar med dem.
FÖLJ MED MIG
Herrejävlar!
- Det borde inte kunna hända. - Det är klart som fan att det inte borde.
Den kanske transporterar dem någonstans.
Varför säger du så läskiga saker?
Alla kanske är på andra sidan.
Hallå? Herr Johnson, jag vill inte ha ansvaret längre.
- Vi letar efter en annan utgång. - Vi kan gå in i det.
Okej, så du är skumoch galen. Det är officiellt.
Vad pratar du om?
De kanske tar oss någonstans. Någon annanstans.
Jag vill inte någon annanstans, jag vill bara härifrån.
Jag håller med Jake, du är galen.
Det kan finnas en utgång här. Den går till toaletten.
ALLA KAN DRA ÅT HELVETE
Ash, vad gör du?
Jag bara tittade lite närmare.
Ash...
Du kan berätta allt för mig.
Vad fan var det där?
Sluta, snälla Jake.
Vad fan var det där?
- Är allt okej? - Ja. Du måste lugna dig.
- Rör henne inte. - Det är okej, Jake.
Vet ni vad? Jag är inte med på den här leken.
KNUFFA
Jag slåss inte med tjejer.
Vad gör du?
Sluta, hörni!
- Sluta nu, hörni! - Mina glasögon, jag ser ingenting.
Akta!
Förlåt.
Ash, gick det bra?
Förlåt, jag blev bara rädd. Förlåt.
De bara...
DU GJORDE DET
Förlåt, det var inte meningen. Jag såg dem inte.
- Varför gjorde du så? - Jag bara försvarade mig.
HON GILLAR INTE DIG
Förlåt!
Allt är mitt fel.
Ash? Ash, vad gör du?
Helvete.
Rory?
Jake?
Ash?
Kom.
Hej på er, Martin Midnight här med 'Midnight Buzz'
där vi utforskar det märkliga, det övernaturliga, det oförklarliga
och direkt skumma den här veckan.
Välkomna, vi har mycket att prata om.
Som ni nog vet, om ni inte bott under en sten, började de här sakerna
och ni vet vad jag menar, de har fått ett lysande korkat namn av forskarna, dörrar
dyka upp världen över för några veckor sedan.
Som alla vet har det blivit riktigt, riktigt skumt.
Många miljoner av våra närstående har försvunnit.
Ännu fler antas döda.
Något som är ännu skummare är att vissa har återvänt från var fan de nu har varit.
Och så 'knackarprogrammet'. Herregud, det börjar tydligen idag.
Har ni hört talas om det? Det är folk som bokstavligen anmält sig frivilliga
att gå in genom dörrarna. Ja.
Samma saker som får folk att döda eller bli galna.
Det är helt jävla förbluffande.
Jag vet inte vad som är dummare. Det stötande uttrycket 'knackare'
eller de som tycker att det är en bra idé att civilister går in genom dörrarna.
Men vi får väl se under det närmaste dygnet. Lycka till, alla frivilliga.
Jag härbärgerar liv.
Jag kan inte röra mig.
Jag är fast. Jag väntar.
Jag väntar alltid på en våg.
Du är en våg. Du böljar.
Du rasar.
Du existerar genom att vara formlös.
Men jag existerar enbart genom min form.
En form du har skapat.
Jag är spärrad, fångad.
Jag är havets fånge.
Jag väntar på att din formlöshet ska sluka mig.
Jag hatar hela skiten.
Det är allt jag har hittills.
Jag gillar det. Jag älskar hur grymma du gör vågorna.
Det är som att de har format varandra i miljarder år.
- Det är overkligt. - Stackars stenar.
Det suger.
De är stenar. Det är deras syfte, de har inget val.
Oroar du dig för stenarna?
Gör stenarna dig deppig?
Vill du ha stenterapi? Jag är en god lyssnare. Det är jag faktiskt.
- Nej. - Okej. Stenarna är hårda, som du.
De är tuffa, starka, självständiga kvinnor, som du.
- Fasern står på 'döda', kapten. - Iakttag lite vapensäkerhet.
Det har gått femton dagar sedan över en miljon dörrar dök upp på jorden.
Hela världen tävlar om att studera dörrarna.
Forskningsenheterna har fått smeknamnet:
'KNACKARE'
- Så du vill verkligen inte bo här? - För dystert och rätt kallt.
Det är framtiden, håll dig inne.
Varför frågar du aldrig var jag vill bo?
Var vill du bo, Beck? Har jag sagt att jag älskar dig?
- Jag gillar inte det här, Vince. - Jag gillar inte den här Vince heller.
- Vilken Vince gillar du? - Fråga i vårt nya hem.
Hörni, knackare!
- Var har ni varit. - Slå hans hand.
- Nu får du prata. - Mina killar säger att huset är stabilt.
Stackars stenar.
Hur har de stått ut så länge?
Jag vill inte vara en sten.
Jag vill vara en våg.
Tre kameror, tack.
- Var är Prince? - Nej, från sidan. Ta den från sidan. Nu.
- Herregud. - Jag har tänkt på det där med fåglarna.
Du vet när Wiz gör sin grej och det stör ut våra kompasser?
- Hon gör det och de faller från himlen. - Det låter logiskt.
- Redo för nåt skumt? - Fixar du det här?
Vad söta ni är.
- Har du fasern? - Inställd på att döda.
- KT421, det är högkvarteret. Hör ni mig? - KT421 här, det är uppfattat.
KT421, ni har grönt ljus att gå genom dörren. Ni har tillstånd.
- Uppfattat, det var på tiden. - Ni har 12 minuter på er att ta er ut.
Ursäkta, sa ni tolv minuter? Astoria-teamet fick 15, vad händer?
Astoria-teamet klarade sig inte.
Ni slösar tid, löjtnant. Jag föreslår...
Ursäkta?
Vad är det för jävla spanska?
Knackarna har 12 minuter på sig att gå genom dörren och dokumentera sina fynd.
De måste komma ut inom den tiden för att undvika permanent 'dörrpsykos'.
Ingenting innanför dörren (levande eller ej) får föras ut.
Dödliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa detta.
Vad är det här?
Knackare, ni har 12 minuter på er. Uppfattat?
Uppfattat. Vi går in i huset nu.
- Varför är han så jävla irriterande? - Din mick är fortfarande på, Becky.
Knackarna här. Dörren verkar dra prylar till sig.
Enhet K138 närmar sig dörren.
- Den är enorm. - Som flickan sa.
Jag vill inte vara en sten.
- Hör ni? - Ja.
Jazz.
- När kommer timern? - Tappa inte fattningen. Tre, två, ett.
Välkomna.
Har vi blivit uppstrålade?
- Drömmar besannas visst. - Vi verkar vara på andra sidan huset.
Rummet saknar färger. Häftigt.
Det verkar inte vara samma hus.
- Har rummet blivit större? - Kanske. Jag ser tre dörrar.
- Vart går vi först? - Pax för den rosa korridoren.
- Delar vi på oss, så hinner vi mer. - Det är nog ingen bra idé.
- Schyst. - Beck, alla har inte pistoler.
Det är en faser!
Ni har elva minuter kvar.
Lamporna fungerar inte.
Symmetrin är rätt ball. Kolla.
HJÄLP!
Hallå?
Jag har nog hittat något.
Döda löv utspridda på golvet, inget gott tecken.
Skärp dig, Pat. Du klarar det här.
Ljudet verkar komma från en kvinna.
Varför tittar du på mig sådär?
Möjlig dörrvarelse.
Hon verkar vara
väldigt verklig.
Jag är i något slags rum fullt av blommor.
Vad fan händer?
Ursäkta, har du ett namn?
Hur kan du inte komma ihåg mitt namn? Jag heter Rose.
- Nej. - Nio minuter.
Det är ett kök.
Det är helt vitt.
Det ligger föremål riktade åt märkliga håll.
Nappflaskor som står upp och ner.
En vagga.
TITTA INUTI.
Den verkar röra sig av sig själv.
Den är tom.
HÅLL OM HONOM.
Rummet är inrett i 80-talsstil.
Killen har spelat på nationell nivå. Han var visst shortstop.
Klockan har stannat på tre.
En märklig marmorbyst. Tjena, killen.
KOM IN.
Det verkar vara ett rum till, identiskt med det tidigare.
Det är lite grymmare. En öltratt för nördar.
Den här bysten ser lite mer melankolisk ut.
Den här klockan står på sex.
Nästa rum liknar förra.
En jordglob.
En till byst, rätt packad.
Klockan står på nio.
Det här rummet är mörkare och rätt mycket läskigare.
Den här bysten har något slags fyrkantiga ögon.
HJÄLP HENNE.
Du. Du, Rose. Hör du mig?
Kom igen, lyssna på min röst. Sluta.
Förlåt, Rose. Sluta, snälla.
Kom tillbaka.
- Vad i helvete? - Jag saknar dig, Patty.
Fy fan.
ÄLSKA HENNE.
Tänker du lämna mig igen?
Hej.
Mår du bättre?
Jättejobbig morgon.
Det är fortfarande fläckigt. Jag ska göra klart väggen.
Är du förberedd inför doktor Changs lektion?
Jag tror att han gillar oss.
Hallå?
- Allt väl, älskling? - Undan.
VAR LYCKLIG, BARA.
- Älskling? - Kalla mig inte det.
Hur är det, Beck? Mår hon bra?
Vad är det här? Vad är det?
- Mår barnet bra? - Va?
GRATTIS.
- Vad har du gjort med mig? - Vad jag har gjort med dig?
- Sluta med en gång. - Sluta med vad?
- Behöver du sätta dig? - Nej! Nej, nej, nej!
- Vi valde att göra det här tillsammans. - Jag har inte valt det här.
Lägg ner leksaken. Det här är löjligt.
Lugn, Beck. Det är inte bra för barnet.
Det är dörren. Det är dörren.
- Älskling, dörren var för tre år sen. - Nej. Nej.
Varning. Fem minuter kvar.
Herregud!
Vad har jag sagt om de här? Hur många gånger...
Helvete.
Kom igen.
Behöver du din medicin? Hur är det?
DET ÄR EN FLICKA!
Det är okej, älskling.
Sluta, älskling.
Älskling. Kom igen nu.
- Mörda mig inte med leksaken. - Det är ingen leksak.
Vi valde det här, älskling. Lägg ner leksaken.
Kom igen.
- Varning. Tre minuter kvar. - Det är en faser.
Jag har gått in i ett nytt rum.
Det är en bild av mig och Beck.
Vem fan är du?
Vem i helvete är du?
Varning. Tre minuter kvar.
VILKEN VINCE ÄR DU?
Jag är i en hallucination som ser ut som Becks och min lägenhet.
Det är kopior av mig här, som uppenbart skapats av dörren.
- Vad kallade du mig? - Ena kopian tilltalar mig.
Nu gör du det igen.
- Beck! Jag får psykospip! - Tror du att du är den riktiga Vince?
Du tror att du är den riktiga Vince. Hur kan du vara så säker?
- Varning. - Vem har dräkten på sig, ditt geni?
- Bra försök. - Han har rätt.
Det är nog en hallucination.
- Vi är nog varelser. - Nej, knappast.
Det är ju jag som har dräkten.
Jag har ju dräkten, som sagt.
Varning. Två minuter kvar.
Det här händer inte.
KÄNN IGEN DIN VINCE.
Du...
Bor du här?
- Det är dörren. Därför ser du kopiorna. - Kopior?
VÄLJ NU.
Vad... Vad händer?
- Vad händer? - Titta på mig. Vi är i en psykos.
- De är inte verkliga. - Håll käften!
- Vem är den verklige Vince? - Titta på mig, älskling.
Det är jag. Jag är verklig.
Älskling, han ljuger. Jag är verklig.
Älskling, titta på våra kläder.
Varför har du regnkläder? Det är soligt.
Kom igen nu. Det är dörren, det är logiskt. Lyssna nu.
Lyssna nu, älskling.
- Varning. - Gå närmare.
Gå närmare.
Hawaiiskjorta och jeans.
Mjukiskläder.
- Lägg ner pistolen, snälla älskling. - Älskling, lägg ner fasern.
Vad sa du?
Älskling, han blåser dig. Förlåt för att jag glömde att det är en faser.
- Du sa att du var gravid. - Va?
- Vad sa du? - Dagen på stranden.
Du sa att du inte ville behålla det, men älskling...
Jag sa åt dig att behålla det.
Jag minns det. Jag fick näsblod och vi fick det på kläderna. Titta på din tröja.
Förlåt för att jag pressade dig. Förlåt för att jag ljög.
Jag är ledsen för så mycket.
Han är den verklige Vince.
Hörde du? Jag är originalet.
Ledsen, det är inte personligt.
Varning.
Jag vill inte vara en sten längre.
Va? Vad fan...
Det är min tur.
Det är min tur att vara en våg.
Okej.
Okej, hörni... Oj...
Det... Vad händer nu?
Herregud. Det har gått veckor
sedan det katastrofala knackarprogrammet och det är värre än när vi började.
Jag önskar att jag kunde kalla det för skumt.
Att myndigheterna misslyckas såhär är tyvärr allt annat än skumt.
Det är en del av storebrorssamhället som vi har svalt sedan civilisationens början.
Det som är annorlunda
är att fåglar och satelliter faller från himlen.
Väderskiftningarna är helt ologiska
och dessutom är halva jordens befolkning försvunnen.
Öppna ögonen!
Naturen älskar nog att det är färre människor
men jag tycker att det är rätt obehagligt.
Är det här ens verkligheten? Helvete!
Inte fan vet jag.
Men det Midnight vet
är att det bara blir värre och vi förtjänar svar.
Så lyssna när jag har en ny gäst imorgon
som har intressanta svar åt oss.
Det här är Martin Midnight. Fortsätt att vara skumma.
Jag vet inte hur ni känner, men dök en upp hemma hos mig, så hade jag ringt någon.
Det är inte det bästa; Hon har döpt den.
Till det viktigaste, vad döpte hon den?
- Är du beredd på namnet? Ferdinand. - Va? Dörren Ferdinand?
Det stämmer. Till alla lyssnare, akta er.
Ser ni en dörr, kontakta myndigheterna. Gå inte fram till den.
Döp dem inte, för guds skull. Var försiktiga och ring efter hjälp.
Stanna inne och under tiden...
LAMAJ
DAG 101
Hej. Jamal Atkins, dag fyra. Vi fortsätter.
Hej, kompis.
Hur mår vi idag?
Jag mår faktiskt väldigt bra.
Det beror på dig.
Jag visste att det skulle bli en bra dag.
Det borde få dig att må rätt bra.
Jag förstår.
Samma dåliga humör som igår.
Vi låter inte det hindra oss från att göra vårt arbete.
Vi har mycket att göra.
Vi provade det igår och det fungerade inte. Vi provar något annat.
Jo, vi provade det igår.
Jag vet att du är från en avancerad civilisation, men vi provade det.
Vi provar något annat.
Jag tror att om vi staplar frekvenser
så ska vi se om vi får något mer än bara missljud.
Hörs jag? Hallå, hallå?
Hallå?
Hej.
Hallå?
Nu, då?
Hej.
Hallå?
Hej.
Vi pratar.
Herrejävlar.
Hör...
- Hör du mig? - Ja, Jamal Atkins.
Personnummer 7655...
- Herre... Herrejävlar. - 7682.
- Säg Jamal, bara. - Hej, Jamal.
- Hej... - Vän. Jamal. Kompis.
Du...
Kan du prata med kameran? Kan du svara på några frågor inför kameran?
Kan du berätta för kameran vem du är?
Jag är din vän. Hur mår du?
Jag mår riktigt jävla bra.
Kan du berätta
var du kommer ifrån?
Vi har hittat planeten.
Vi bevakar tänkande varelser.
Du får leva så länge, vännen Jamal.
Berätta för kameran om er art.
Vi arkiverar. Vi kommer att uppgradera er alla.
Vi arkiverar liv.
- Cathy. Kom. - Jamal.
- Det här är Leo. - Tjena. Leo, jag är hennes pojkvän.
- Jamal. - Förlåt.
- Är de organiska? - Nej.
- Är ni beredda? - Ja.
- Han tuggar högt när han är nervös. - Jag är inte nervös.
Jag... Vi har tur som är i ett stycke när de där dörrarna dödar folk där ute.
De vill göra mer än döda folk.
Blev du galen innan de sparkade dig eller efter?
Herregud, Leo.
Han blev avskedad på grund av sina lysande men kontroversiella idéer.
Vad ville du berätta, Jamal? Jag är på helspänn redan.
Cathy, jag bad dig komma hit för att du är min vän.
Jag vet att vi inte har träffats så mycket på sistone, men...
Du är fortfarande den jag litar mest på i vetenskapliga kretsar.
Leo, du är här för att Cathy tog med dig.
Men litar hon på dig, så litar jag på dig.
Vad bra.
Gör slut på mitt lidande, annars gör jag slut på era liv.
Jag har en dörr. Det var det jag ville säga, men ni har förstört det lite.
Men jag har en dörr.
Skitsnack. Hade du en dörr
skulle en miljon knackare sterilisera stället.
Visst. Visste de om den, så hade de varit här. Jag har inte rapporterat den.
Får vi se den?
Jamal pratar alltid om rymdinvasioner.
Ja, det är ren logik.
- Berätta mer om dörren. - Jag har lyckats kommunicera med den.
Så du kan kommunicera med den, men myndigheterna får ingen kontakt?
Jag är bättre än dem.
Inget illa ment, men hur kan du vara bättre än teknik för miljontals dollar
och forskning? Inget illa ment.
Tro mig.
Jo...
Jag hörde den. Den pratade med mig i huvudet.
Vänta, hör du röster?
Den står här runt kröken. Jag ska bara sätta igång allting.
Hej, det är Jamal. Är du där, min vän?
Akta. Det är jättefarligt.
Hej, kompisen Jamal.
Ja... Ja, det är din kompis Jamal.
Jag är här med min vän Cathy. Det här är vännen Cathy.
Och det här är Leo.
Hur är läget, Jamals kompisar?
- Får jag säga något till den? - Självklart.
Hej, jag heter Cathy.
Hej, vännen Cathy.
Herregud!
Vad kallar vi den?
Jag vet inte. Jag har inte fått nåt namn. Jag säger 'vännen' och 'kompis'.
Jag heter...
Har du något smeknamn? Något vi kan kalla dig?
Lamaj.
Lamaj? Lamaj.
- Lamaj... - Lamaj är...
- Lamaj är Jamal baklänges. - Jamal.
Vännen.
Igår berättade den att de studerar oss. Att dörrarna hämtar in data.
Den här kanske studerar vänskap.
Lamaj, varför är du här?
- Vi är här för att arkivera. - Arkivera vad?
Arkivera vad?
Mänskligheten.
Det här är stort.
Det kan bli vårt genombrott.
Det kan sätta oss på kartan.
- Vad menar du? Vilken karta? - Förstår du inte?
Vi kan lära oss universums hemligheter genom det Lamaj vet.
Vi kan bli kosmiska äventyrare, som vi alltid har pratat om.
Att lära ut grundläggande astronomi till ointresserade ungar kan inte vara allt.
Ja, det här är stort.
Ja, absolut. Men vi borde gå långsamt fram.
Kom igen, Jamal. Var inte det här anledningen till att du tog hit mig?
Okej.
Vi kan gå långsamt fram.
- Vi rapporterar den när vi är redo. - När vi är redo? Älskling, kan...
Älskling, gå inte närmare! Dörrarna mördar folk världen över!
Alla dörrar är olika. Den här vill bara kommunicera med oss.
Visst. Jamal, jag fattar att du tror att du och dörren är polare.
Du har ingen jävla aning om vad den kan planera ihop med de andra dörrarna.
Hur vet du att vi inte blir förgiftade just nu av radioaktivitet från den jäveln?
Kanske det, men vi kan inte låta antaganden hindra oss från att försöka.
Du vet alla hemligheter, eller hur?
Förstår ni åtminstone hur många som är i fara
för att den inte är i karantän än? Tänk om den smälter...
- Undan från dörren, frun. - Herregud.
- Frun, backa undan från dörren. Undan. - Men herrejävlar.
- Kom, älskling. - Herrejävlar.
- Den är ju enorm. - Har du ringt snuten?
- Okej... Ricky är min vän och... - Frun, stanna där.
- Stanna... Vad gör hon? - Hon vankar när hon är nervös.
Stanna där!
- Jag underrättar sheriffen... - Frun, stanna nu!
Ni bryter mot förordning 256, umgänge med en dörr.
Vems är marken? Undan från bordet, sir. Undan från bordet!
- Ner på knä! Vad heter du? - Lugna dig med pistolen.
- Håll käften! Vad heter ni? - Kompisen Jamal Atkins.
- Pratade dörrjäveln? - Absolut inte.
- Ja. - Enhet 421 begär förstärkning.
- Stanna där, sir. Håll käften! - Sänk vapnet.
- Stå stilla! Stanna! - Lamaj.
- Sänk vapnet. - Enhet 421 behöver förstärkning nu!
- Lamaj, vi behöver hjälp. - Vem pratar du med? Skicka förstärkning!
- Håll käften. - Jag upprepar, 421 behöver förstärkning.
Herregud! Vad fan gör du?
Herrejävlar!
Helvete...
Du...
Okej, vännen.
Det är dags att uppgraderas.
Vi har en speciell gäst, hörni. Ända från soliga Seattle.
Teoretikern från 'Parallella Världar', en av programmets favorittidningar
doktor Alan Price. Kul att du är med.
- Tack. - Doktor Price, jag drar igång direkt.
De här dörrarna...
Vad är de? Vad vill de? Vad väntar härnäst? Berätta.
Dörrarnas ankomst har ju helt enkelt förändrat allt.
Folk som antingen försvinner eller återvänder kosmiskt utvecklade.
Det jag kan säga med säkerhet är att det kommer att fortsätta.
Doktor Price, visst har du vistats kring dörrarna?
Ja, det kan man säga.
Berätta vad de vill. Vad är de?
De är ett kosmiskt medvetande.
Jävlar. Det är verkligen skumt nog för mig.
Kan du utveckla lite?
De är ett slags
livsformernas domare.
Domare? Som i en domstol?
Nej, inte alls.
Deras intelligens låter dem verka i en komplex, multidimensionell verklighet.
De är allt på samma gång. Vi är dem, de är oss.
Man kan till och med se dem som Gud, men mer än så.
Vad sägs om det, hörni? Dörrarna kan vara Gud.
Doktor Price, ska vi bunkra toalettpapper?
Ska vi damma av hagelgevären? Vad säger du?
Jag försäkrar dig att ni inte kan göra något för att stoppa dem.
Det ska ni inte heller. Du förstår, dörrarna bestämmer och kontrollerar allt.
Deras process är helt perfekt.
Doktor Price, du är jävligt skum.
Jag älskar det skumma, men menar du att det inte finns något vi kan göra?
Jo, det gör det.
Härligt, vad bra. Vad gör vi?
Väntar på att bli uppgraderade.
Uppgraderade?
Vadå, är vi någon webbläsare?
Doktor Price, hur...
Hur går det? Din signal försvann en stund.
- Acceptera det. - Acceptera vad?
När dörrarna har tagit sig in i alla människors medvetande
påbörjas nästa skifte i skapelsen.
Vi vaknar, allihop.
Ja...
Doktor Price, stämmer det
att folk som kommer ut ur dörrarna är förändrade? Kan du berätta mer om det?
Du vet redan svaret.
Nej, det gör jag faktiskt inte. Berätta du.
Allt är en prövning. Ett sätt för dörrarna att samla information
för att bestämma vad nästa version av vår upplevda verklighet ska vara.
Doktor Price, har du varit i kontakt med dörrarna?
Acceptera det, Paul.
Hur vet du vad jag heter?
- Vad fan är det här? - Vad fan är det här?
Dina minnen, rädslor, tvivel och önskningar.
Allt kommer att absorberas och uppgraderas.
Var inte rädd.
- Är det dörrarna som säger åt dig det här? - Är det dörrarna som säger åt dig det här?
Nej, Paul. Jag talar inte med dörrarna.
Jag känner dem. Något människosläktet har glömt.
Att känna.
Du har också glömt, Paul.
I dina försök att utnyttja världens händelser till att känna dig
viktig och att du har kontroll.
Gör det ont när du gömmer dig bakom din image?
Gör det ont när du använder mitt märkliga beteende som underhållning?
Gör det ont att veta att du inte har kontroll just nu?
Processen har börjat.
Känner du?
Acceptera det.
Det händer redan.
Ta till dig din nya verklighet.
Ja, acceptera det.
Ta det till dig. Ta till dig din nya verklighet.
Välkommen.
Översättning: Emil P.W.S Holmgren