Znaš da u Kini ima više ljudi sa IQ-om iznad 140
nego stanovnika u SAD? -Nemoguće. -Istina je.
Kako to? -Prvo, u Kini živi strašno mnogo ljudi, ali ovo je pitanje:
Kako se istaći među ljudima koji svi imaju 1600 na SAT testu?
Zar u Kini rade SAT? -Ne rade. Ne pričam više o Kini nego o sebi.
Ti imaš 1600? -Da. Mogao bih da pevam a kapela ali loše pevam.
Nisi imao nijednu grešku? -Mogao bih da veslam.
Ili da uđeš u elitni klub. -Ili da uđem u elitni klub.
Iz ženskog ugla, nije loše pevati a kapela.
Ovo je ozbiljno. -S druge strane, volim veslače.
Ja to ne mogu. -Šalila sam se.
I da, nisam imao nijednu grešku. -Jesi li ikad pokušao? -Sad pokušavam.
Da veslaš? -Da uđem u elitni klub. Da veslam? Ne. Jesi ti luda?
Kažeš dve stvari istovremeno, ne znam na koju da odgovorim.
Ali bila si sa nekim veslačem? -Ne.
Krupniji su od mene. Sportisti svetske klase. Rekla si da voliš veslače
pa sam mislio da znaš nekog.
Više sam mislila na imidž. Kao što devojčice vole kauboje.
Da pojedemo nešto? -Hoćeš da promenimo temu?
Ne, samo otkad pričamo o elitnom klubu kao da je prošlo sto godina.
Stvarno ima više genija u Kini nego stanovnika...?
Feniks je najšareniji. Ruzvelt je bio u Porcu. -Koji?
Porcelan, Porc. Najbolji. -Koji Ruzvelt? -Teodor.
Da li je tačno da kupe busom devojke za žurke u Porcu?
Sad vidiš zašto je važno upasti. -U koji je najlakše upasti?
Zašto me to pitaš? -Samo pitam. -Ni u jedan. U tome jeste stvar.
Eduardo je zaradio 300.000 dolara za leto predviđajući cene nafte
i neće im ni prići. Njima to ništa ne znači.
Mora da je lepo. Zaradio je 300.000 za leto?
Voli meteorologiju. -Rekao si, cene nafte.
Ako znaš klimu, predviđaš cene nafte za grejanje.
Ti misliš da je klub u koji je najlakše upasti onaj u kom ću imati najveće šanse.
Šta? -Pitala si me u koji je najlakše upasti jer misliš da ću tu imati najveće šanse.
U tom u koji je najlakše upasti svako ima najveće šanse.
Nisi me pitala koji je najbolji nego najlakši.
Stvarno sam samo pitala, u redu? Samo onako. Mark, ne pričam u šiframa. -Erika.
Opsednut si klubovima elite. Opsednut si i moraš da odeš kod nekoga
ko će ti prepisati neke lekove. Nema veze i ako oslepiš od njih.
Elitni klubovi. Ne "klubovi elite".
I nije isto biti opsednut i motivisan. -Upravo tako.
Da, pričaš. Ovo je bilo šifrovano. -Nisam htela.
Moram da uradim nešto posebno da bi me primetili. -Zašto? -Jer su ekskluzivni.
I zabavni, i vode boljem životu. -Ruzvelt nije postao predsednik
jer je bio član Feniksa. -Bio je član Porcelana, i da, jeste.
Zašto se prosto ne trudiš da budeš najbolji mogući ti? -Šta si rekla?
Šalila sam se. Ali iako je banalno ne znači da nije istina.
Biću direktan, mislim da bi mogla malo da me podržiš.
Ako upadnem, vodiću te na događaje i okupljanja
i upoznaćeš ljude koje inače ne bi mogla. -Uradio bi to za mene?
Zajedno smo. -U redu.
Biću direktna i reći ću ti da više nismo zajedno.
Kako to misliš? -Više nismo zajedno. -Šališ se? -Ne.
Raskidaš sa mnom? -Ti ćeš da me upoznaš sa ljudima koje inače ne bih upoznala?
Šta ti to znači? Šta to znači?
Mi možemo ovde da pijemo jer si ti spavala sa vratarom.
Vratarom? Zove se Bobi. Nisam spavala sa vratarom.
Vratar mi je prijatelj i spada u savršeno dobru klasu ljudi.
A iz kog si ti dela Long Ajlenda, Vimbldona? -Čekaj, čekaj. -Idem u sobu.
Ti to ozbiljno? -Da. Čekaj, izvinjavam se, u redu? -Moram da učim.
Erika? -Da. -Stvarno mi je žao. -Hvala, ali moram da učim.
Daj, ne moraš da učiš. Hajde da pričamo. -Ne mogu. -Zašto?
Zato što je zamorno. Daviš. -Samo sam mislio da ćeš teško... trenutno...
Nisam komentarisao tvoj izgled. Samo kažem da studiraš na Univerzitetu u Bostonu.
Izvinjavam se ako sam bio grub. -Moram da učim. -Ne moraš.
Zašto to stalno ponavljaš? -Jer studiraš na Bostonu.
Hoćeš da jedemo nešto? -Žao mi je što te moje obrazovanje ne impresionira.
I meni je žao što nemam kajak pa smo kvit.
Bolje da budemo prijatelji. -Neću prijatelje.
Samo sam bila pristojna. Neću da se družim s tobom.
Malo sam u frci zbog predavanja i ako bi samo mogli...
Ti ćeš verovatno biti veoma uspešan kompjuteraš.
Ali mislićeš da se ne sviđaš devojkama jer si štreber.
A najiskrenije želim da znaš da nije tako.
Ne sviđaš im se jer si govnar.
DRUŠTVENA MREŽA
FILMXY
UNIVERZITET HARVARD JESEN 2003.
Erika Olbrajt je kučka.
Mislite da je zato što su njeni promenili ime iz Albreht
ili zato što su sve ribe sa Bostona kučke?
Samo da se zna, možda izgleda kao dvojka
ali pomažu joj naši prijatelji iz "Victoria's Secret"-a.
Ona je kec, ravna k'o daska. Lažna reklama.
Istina, ima lepo lice. Moram da prestanem da mislim na nju.
Samo mi treba neka ideja.
Malo sam pijan, da se ne lažemo.
Pa šta ako je utorak i nije još ni 10 uveče? Bili.
Na desktopu mi je album iz Kirklenda
i neki od ovih ljudi imaju grozne slike.
Bili Olson ima ideju da stavimo neke od slika
pored slika životinja i da ljudi glasaju ko je lepši.
Dobra ideja, g. Olson.
Idemo. Neću da stavljam životinje, ali sviđa mi se da poredim ljude.
Imaće "Turing" efekat jer će ocene ljudi biti implicitnije
nego kad bi brojevima ocenjivali privlačnost kao na hotornot.com.
Prvo nam treba mnogo slika.
Nažalost, Harvard nema centralizovanu bazu
pa ću pokupiti slike iz kuća kojima ljudi pripadaju.
Neka hakovanje počne.
Prvo Kirklend. Sve im je otvoreno i dozvoljavaju indekse na Apaču.
Zato nam treba samo malo Wget-a da skinemo ceo album. Dečija igra.
Sledeći je Eliot. Otvoren je ali bez indeksa na Apaču.
Pustim praznu pretragu i dobijem sve slike na jednoj stranici.
Sačuvam stranu i Mozila sačuva sve slike. Odlično. Idemo dalje.
Izvinite! Nalazite se u jednom od najekskluzivnijih klubova
ne samo na Harvardu, već na celom svetu.
Dobro došli na prvu žurku kluba Feniks u jesenjem semestru!
Louel traži pasvord, pa da kažemo da nemaju pristup glavnoj bazi
i ne mogu da primete upad.
Adams nije zaključan ali daje samo 20 rezultata po strani.
Samo ću da primenim isti skript kao na Louelu i to je to.
Kvinsi nema onlajn album. Tu ne mogu ništa.
Danster je opasan. Uopšte nema bazu slika.
Moraš da pretražuješ i ako imaš više od 20 rezultata, ništa.
Kad dobiješ rezultate, nisu linkovani na slike.
Linkuju na PHP koji preusmerava. Svašta.
Ovo će biti komplikovano. Probaću kasnije.
Na programu je Nedelja ajkula. -Šta? -Velike, bele, prelepe ribe.
Leveret je malo bolji.
Staviš praznu pretragu i dobiješ linkove za sve slike studenata.
Odvratno je što vidiš samo po jednu sliku
a nema šanse da idem na 500 strana i skidam slike.
Zato moram da pustim Emaks i izmenim Perl skript.
Izvoli.
Gotovo. -Šta ima?
U pravom trenutku. Eduardo ima ključni sastojak. -Zdravo, Mark. -Vardo.
Ti i Erika ste raskinuli. -Otkud znaš?
Piše ti na blogu. -Da. -Jesi dobro?
Trebaš mi. -Tu sam za tebe. -Ne, treba mi tvoj algoritam.
Jesi dobro? -Ocenjujemo devojke.
Misliš, studentkinje. -Da. -Misliš da je to dobra ideja?
Treba mi algoritam.
Daš svakoj devojci osnovni rejting od 1400.
U svakom trenutku devojka A ima rejting R-a a devojka B, R-b.
Kad se uporede dve devojke postoji procena po rejtingu koja će pobediti?
Da. A te procene se izražavaju ovako. -Da napišemo.
Leva. -Desna.
Da, još desna. -Radi. -Kome prvo da pošaljemo?
Dvajeru. -Nilu. -Kome šalješ? -Samo par ljudi.
Pitanje je, kome će oni poslati?
Ljudi, pazite ovo.
Nek neko izabere levu. -Vidite ove devojke. Leva ili desna?
Leva je dobra. -Leva? Da, da, da.
Desna ili leva? -To je moja cimerka.
Moj Bože. -Leva.
Ovo je jadno. -Desna.
Leva. -Leva. -Leva?
Jao, sranje.
Blogovao je o tebi. -Nemoj da čitaš.
Leva.
Erika. Je l' ovo tvoje?
Ukrao sam ga od trandže. -Marš napolje!
Leva. -Desna. -Leva. -Leva.
Ovo je baš mnogo saobraćaja.
Možda da ga ugasimo dok ne upadnemo u nevolju?
Halo?
Čekaj, čekaj. Šta? U 4 ujutru?
Imamo neobičnu količinu saobraćaja ka Kirklendu. -Neobičnu za 4 ujutru?
Ne, ovo bili bilo neobično za poluvreme svetskog prvenstva. -U redu.
Moram da idem. -Šta se dešava?
Harvardova mreža samo što nije pala.
Ne misliš...?
Mislim. -Vidi da li je kod svih.
Ne mogu da se konektujem. -Mreža je pala.
Ako nije slučajnost, mi smo je srušili. -Nije slučajnost.
Jebote.
Znači, pozvali su vas pred fakultetski odbor. -Nije tako bilo.
Nisu vas pozvali? -Ne, ranije. Mislim, sa Erikom. Sve to je rekla?
Da sam joj to rekao? -Čitam transkript njenog iskaza.
Zašto se tražili njen iskaz? -To je naša stvar.
Mislite, ako zbog nje ispadnem kreten, pre ću se nagoditi.
Hajde malo da protegnemo noge. Prošlo je već tri sata.
Iskreno, mnogo ste sramotili g. Zukerberga njenim svedočenjem iz bara.
Nije me sramota, izmislila je to. -Bila je pod zakletvom.
I to bi bilo prvi put da neko laže pod zakletvom.
Sajt je imao 2.200 hitova za dva sata? -22.000.
Šta? -22.000.
Strašno su brzi.
Hoće li nam se neko približiti? -Ako iskočimo i zaplivamo.
Morali bi da se udavimo. -Možeš ti da veslaš unapred a ja unazad.
Identični smo. Nauka kaže da bismo veslali u mestu. -Samo veslaj.
Jeste čuli za ovo? -Šta? -Pre dve noći je jedan student srušio mrežu iz Kirklenda.
Stvarno? -U 4 ujutru. -Kako?
Postavio je sajt za ocenjivanje izgleda studentkinja. -Kako to da nismo čuli za to?
Ne znam. Tri sata smo veslali pre doručka.
Pa smo učili. Pa smo još tri sata trenirali i onda učili.
Kako smo to propustili? Koliko je bilo aktivnosti na sajtu?
22.000 hitova. -22.000?
Lik je upao u albume 7 kuća. Postavio je ceo sajt za noć, i to pijan.
22.000? Otkud znaš da je bio pijan? -Istovremeno je blogovao.
Znaš šta mislim? -Znam i pre tebe. -To je naš čovek.
Kameron Vinklvos.
Kameron se piše uobičajeno. -Tajler Vinklvos.
Tajler se piše uobičajeno, a prezime mi je isto kao bratovo.
G. Zukerberg, ovo je saslušanje pred fakultetskim odborom.
Optuženi ste da ste namerno narušili bezbednost, narušili autorska prava,
i narušili individualnu intimu sajtom FILMXY.
Optuženi ste i za kršenje pravila
univerziteta o distribuciji digitalnih slika.
Pre nego što počnemo, imate pravo na izjavu. Želite li nešto da izjavite?
Već sam se izvinio u školskim novinama afroamerikankama,
latinama i svim ženama na Harvardu koje su možda bile uvređene
pošto mislim da jesu. Što se tiče narušavanja bezbednosti,
verujem da zaslužujem priznanje.
Molim? -Da. -Ne razumem.
Koji deo? -Zaslužujete priznanje?
Ukazao sam na velike rupe u vašem sistemu. -Izvinite, mogu li? -Da.
G. Zukerberg, ja sam šef bezbednosti svih kompjutera na mreži Harvarda
i uveravam vas da je vrlo sofisticirana.
Upravo to nas je dovelo do vas za manje od 4 sata. -4 sata? -Da, gospodine.
Impresivno, ali da ste znali šta tražite, našli biste to na prozoru moje sobe.
I? -Šest meseci akademske uslovne.
Morali su da te kazne za primer. -Imali su moj blog.
Nije trebalo da pišem o životinjama. Glupost.
Ali šalio sam se. Zar nemaju smisla za humor? -Pokušao sam da te sprečim. -Znam.
Kako ti uspeva da nas sve ribe zamrze? I zašto ti to dopuštam? -Znam.
Ne možeš to da radiš. -Rekao sam da znam. -Pogledajmo primer.
Recimo da imamo kompjuter sa 16-bitnom adresom i stranicu od 256 bajtova.
Sistem ima tabele jednog nivoa sa adresom na heksa 400.
Možda želite DMA na 16-bitnom sistemu. Ko zna? -GOVNO JEDNO
Prvih par strana je rezervisano za hardver flegove itd.
Recimo da unosi imaju 8 statusnih bitova. Koji su to statusni bitovi?
Zna li neko?
I prvi je odustao.
Ne brinite, i pametniji od vas su pali na ovome.
1 validan, 1 izmenjen, 1 referentni i 5 bita dozvole.
Tačno. Razumete li kako je došao do toga?
Mark? Ti si Mark Zukerberg? -Da.
Kameron Vinklvos. -Ćao. -Tajler Vinklvos.
Jeste vi u rodu? -Dobra. -Duhovito.
Prvi put to čujemo. -Pa, izvolite? Jesam uvredio vaše devojke?
Ne. Nisi. U stvari, ne znam. -Nismo pitali. -Trebalo bi.
Ne. Hoćemo da popričamo sa tobom o jednoj ideji.
Imaš minut? -Izgleda da idete u teretanu.
Moramo. -Zašto? -Veslači smo.
Da, imam minut. -Odlično.
Jesi nekad bio u Porcelanu? -Ne.
Znaš da ne možeš dalje od sobe sa biciklima jer nisi član. -Čuo sam za to.
Hoćeš sendvič ili nešto? -Mark, je l'? -Da.
Ovo je Divja Narendra, naš partner. -Ćao. -Fejsmeš nas je impresionirao.
Saznali smo da si ti napravio i CourseMatch.
Ne znam za CourseMatch.
Vidiš na mreži na koje predmete tvoji prijatelji idu. Stvarno pametno, čoveče.
Mark? -Da. -Pričali smo o CourseMatchu.
Bilo je prosto. -Ali ti si izmislio i nešto u srednjoj školi?
Aplikaciju za MP3 plejer koja prepoznaje muzički ukus. -Je l' neko hteo da je kupi?
Majkrosoft. -Za koliko?
Nisam ga prodao. Aploudovao sam ga besplatno. -Besplatno? -Da.
Zašto?
Dobro, mi imamo nešto super na čemu radimo. Zove se HarvardConnection.
Napraviš svoju stranicu. Slike, prijatelji, interesovanja...
I onda ljudi mogu da traže da ti budu...
Po čemu se to razlikuje od MySpace ili Frendstera?
Harvard.edu. -To je najprestižnija imejl adresa u zemlji.
Sajt je zasnovan na ideji da devojke... -Da budemo suptilni...
Devojke žele momke sa Harvarda. -Divja i moj brat nemaju problema sa suptilnošću.
Glavna razlika između naše ideje i MySpace i Frendstera
ili bilo koje druge društvene mreže je... -Ekskluzivnost. Zar ne?
Da. -Voleli bismo da radiš sa nama.
Treba nam nadaren, kreativan programer. -I znamo da te napadaju sa svih strana.
Ženske grupe će baciti fatvu. Ali ovo bi moglo da ti povrati imidž.
Uradili biste to za mene?
Voleli bismo da radimo s tobom. -Naš prvi programer se zaposlio u Guglu.
Drugi je zatrpan obavezama.
Trebaš nam da postaviš sajt i napišeš kod, a mi ćemo... -Važi.
Šta? -Važi.
Do jaja. -To ste rekli?
To je bilo pre 3-4 godine, ne znam šta sam rekao. -Kada ste zvali Eduarda?
Ne razumem pitanje. -Sećate se da ste odgovorili potvrdno?
Potvrdno? -Kada ste Eduardu izložili ideju za Fejsbuk?
Tada se zvao TheFacebook. -Ovo ne mora da bude teško.
Optužen sam u dve parnice. -Jeste li odgovorili potvrdno
kad su vam Vinklvosovi i Narendra tražili da napravite HarvardConnection?
Jeste li pristali?
Rekao sam da ću pomoći. -Kada ste prišli g. Saverinu sa idejom za Fejsbuk?
Ne bih rekao da sam mu prišao. -Možete da odgovorite.
Na žurci u Alfa Epsilon Pi. -Šta je to?
Jevrejsko bratstvo.
Bilo je karipsko veče.
Nije da tipove poput mene privlače Azijatkinje.
Azijatkinje privlače tipovi poput mene.
Razvijam algoritam za odnos između Jevreja i Azijatkinja.
Nije to baš tako komplikovano. Privlačne su, pametne,
nisu Jevrejke i ne umeju da igraju. -Evo Marka.
Vraćam se odmah.
Smislio sam nešto. -Čekaj. U ovo nećeš moći da poveruješ.
Šta? -Zvali su me u Feniks.
Šališ se? -Ne. -To je samo prvi od četiri koraka,
ali večeras su mi ubacili pozivnicu ispod vrata. Sutra idem na prvu žurku.
Pa... Zvali su te u Feniks.
Verovatno samo zbog raznovrsnosti. Samo zbog raznovrsnosti. Uživaj dok...
O čemu si hteo da pričamo?
Rekao si da si smislio nešto. -Da, mislim da jesam. Hajdemo napolje da pričamo.
Napolju je ispod nule. -Ne mogu da gledam snimak Nijagarinih vodopada
koji nemaju nikakve veze sa Karibima.
Bila je ogromna navala na Facemash, zar ne?
Ali ne zato što su videli slike dobrih riba. Toga ima svuda na internetu.
Nego zato što su videli slike riba koje poznaju.
Ljudi žele da vide šta rade njihovi prijatelji, treba napraviti sajt za to.
Prijatelji, slike, profili, sve živo. Profil nekoga koga si upoznao na žurci.
Ali to nije sajt za muvanje.
To je celo društveno iskustvo koledža onlajn.
Ne osećam noge. -Znam. I ja sam odlepio.
"Biće ekskluzivan." Moraš da znaš ljude na sajtu da bi išao na tuđe stranice.
Kao kad te pozovu na žurku. -E to je dobro.
Kao elitni klub, samo što smo mi predsednici.
Rekao sam mu da mi super zvuči.
To je bila sjajna ideja. Nema potrebe za hakovanjem.
Ljudi će sami dati svoje slike i podatke.
I mogu da biraju da li da pozovu prijatelje.
U svetu gde je društveni poredak sve, to je bila prava stvar.
To je bio veliki projekat i morao je da napiše hiljade strana kodova
pa sam se pitao zašto se obratio meni a ne cimerima,
Moskovicu i Hjuzu. Oni su programeri.
Trebaće nam malo keša da iznajmimo servere. -Eto zašto.
Je li ponudio uslove? -Da. -Podelićemo 70-30.
70 meni, 30 tebi za 1000 dolara koje ćeš dati
i regulisati sve poslovno. Ti si finansijski direktor.
A vi ste rekli? -Rekao sam, "Hajde". -Je li dodao još nešto?
Da.
Verovatno zbog raznovrsnosti.
Ali, pa šta? -Zašto mislite da je to rekao?
Izvinite, ali čiji je ovo pretres? -Dozvolite da završim.
Šta hoćete da kažete? -Da sam bio ljubomoran što su Eduarda pozvali u Feniks
planirao kako da ga prevarim za firmu koja još nije ni postojala. -Jeste li?
Ljubomoran na Eduarda? -Ne kucajte više. Ovo je nezvanično.
Vi znate da mi novac ne znači ništa.
Ali trenutno bih mogao da kupim ulicu Maunt Oburn
i pretvorim klub Feniks u sobu za ping pong.
Javi ću ti kakva je žurka.
Jasno nam je da ste tužitelj u jednoj parnici oko Fejsbuka
i svedok u drugoj. -Da, gospodine.
Je li Mark ikada pre nego što vam je izložio ideju pomenuo braću Vinklvos,
Divju Narendru ili HarvardConnection?
Da. Rekao je da su ga pitali da radi na njihovom sajtu
ali da je video šta imaju i shvatio da nije vredno truda.
I da i njegovi najjadniji prijatelji
znaju više o privlačenju ljudi sajtu od tih likova.
"Ti likovi", znači, moji klijenti. -Da. Marku se gadilo što vaši klijenti misle
da treba da popravi imidž posle Facemesha. Ali Mark nije hteo ništa da popravi.
Facemashom je upao u harvardske kompjutere,
ponizio fakultetski odbor, stekao pažnju. Facemash je uradio ono što je on hteo.
Jeste li znali da je Zukerberg, dok je pravio TheFacebook
bio u kontaktu sa tužiteljima? -Tada ne, ali...
Sajt nije imao mnogo veze sa njihovim sajtom za muvanje.
Otkud ti znaš? Nisi bio tu.
Jeste li znali da je Zukerberg, dok je pravio TheFacebook
navodio tužitelje da misle da pravi HarvardConnection?
Taj zaključak nije zasnovan na dokazima. -Naći ćemo ga u dokazima.
Od Marka Zukerberga Tajleru Vinklvosu. 30. 11. 2003.
"Pročitao sam sve u vezi sa HarvardConnection.
Ne bi trebalo da oduzme mnogo vremena.
Možemo sutra da pričamo kad podignem osnovne funkcije."
Od Marka Zukerberga Kameronu Vinklvosu. 1. 12. 2003.
"Izvinite, nisam bio dostupan. Imam 3 propuštena poziva.
Radio sam domaći za sisteme."
Od Marka Zukerberga Tajleru i Kameronu Vinklvosu. 10. 12. 2003.
"Ove nedelje sam zauzet predavanjima
pa bi bilo najbolje da odložimo sastanak. I sutra ću biti zauzet."
Imate li osećaj da nešto nije u redu? -Reci mu, dobro,
ali moramo da se nađemo pre raspusta. -Znam, znam. Da, čuvaj se.
Zdravo, Mark. Treba mi komp sa Linuksom koji radi na Apaču sa MySQL.
To će koštati još malo. -Koliko? -Oko 200.
Treba li nam? -Moram da pratim saobraćaj.
Kupi ga. -Već jesam.
Znaš šta?
Prošao sam u drugi krug. -Odlično.
Već na to budi ponosan. Ne brini ako tu staneš.
Idem ja. -Od Marka Zukerberga braći Vinklvos
i Divji Narendri. 15. 12. 2003.
"Rešavam problem za predavanje
i trebaće mi 15 sati kodiranja, biću zauzet sutra uveče."
"Neću biti slobodan do srede popodne." "Moram da otkažem sredu popodne.
Sve vreme sam u laboratoriji
a u nedelju se viđam s roditeljima."
Ovo je Džon Harvard, osnivač Univerziteta Harvard, 1638.
Zove se i Statua tri laži. Koje su tri laži?
G. Daud. -Tri laži. Prva...
Sranje! -Skini pantalone. -Znam.
G. Saverin. -Prva: Harvard je osnovan 1636, ne 1638.
Druga: Džon Harvard nije osnovao Harvard. I treća: ovo nije Džon Harvard.
Ko je to? -Prijatelj vajara Danijela Čestera.
Ne skidaj jaknu.
39 dana posle prvog sastanka sa mojim klijentima, Zukerberg
još nije bio završio rad na HarvardConnection.
Ali 11. 1. 2004.
g. Zukerberg je registrovao domen TheFacebook
preko Network Solutions.
Da li je uopšte bio počeo da radi na HarvardConnection?
Koliko ja znam, ne.
Šta je ovo, pobogu?
"Još nisam siguran da nam je sajt dovoljno funkcionalan
da privuče kritičnu masu potrebnu da bi ovakav sajt radio"?
"Čujemo se uskoro"?
To je bio prvi put da je pomenuo problem. -Da.
Poslali ste 36 mejlova Zukerbergu i dobili 16 odgovora
i tada je prvi put nagovestio da nije zadovoljan.
Tako je. Imao je 42 dana da prouči naš sistem.
Vidite li neki svoj kod na Fejsbuku? Jesam li koristio neki vaš kod?
Ukrao si nam celu ideju. -Momci. -Šta? Match.com za momke sa Harvarda?
Mogu li da nastavim? -Ne trebaju vam forenzičari da ovo razjasnite.
Da ste vi izumitelji Fejsbuka,
vi biste izumeli Fejsbuk. -Jedva čekam da gledam kako nam pišeš ček.
Ma idi.
Nastavimo.
4. 2. 2004.
Jedna devojka ide sa tobom na istoriju. Stefani Atis.
Znaš li možda da li ima dečka?
Jesi je video sa nekim?
Ako ne, znaš li da li traži dečka? -Dastine.
Ljudima ne nose znak...
Trebalo je da se nađemo u 9. Jesi uopšte spavao? -Moram nešto da dodam.
Šta?
Jebote, baš dobro izgleda. -Jasno i jednostavno.
Ništa Diznilend, ništa gole ribe. Ali pazi.
Šta si napisao? "Status veze." "Zanimaju me."
To je glavno na koledžu. "Imaš seks ili ne?"
Zato ljudi sede gde sede i rade to što rade.
I to će biti suština Fejsbuka.
Ljudi će se logovati jer, posle svih priča, postoji šansa...
Da će kresnuti nešto. -... upoznati neku devojku. Da. -To je stvarno dobro.
I to je bilo to. -Kako to misliš? -Spreman je.
Spreman je? Sada? -Da. To je bilo to. I evo zaglavlja.
Napravio si zaglavlje. -Da. -Eduardo Saverin, koosnivač i finansijski direktor.
Ne znaš koliko će to značiti mom ocu. -Naravno da znam.
I kad kreće onlajn? -Ovog trenutka. Vadi laptop.
Šta će nam moj laptop? -Ti imaš mejlove svih članova Feniksa.
Ne znam da li će im se svideti da im spemujem.
Ovo nije spem. -Ne, znam da nije.
Ako pošaljemo našim ortacima, ostaće u tom krugu. -Nisam još primljen.
Oni znaju ljude i trebaju mi njihovi mejlovi.
U redu. -Odlično.
Daj mi mejling listu. -Jabberwock12.listserv@harvard.edu.
Kakvi likovi. Genijalci za književnost,
prva asocijacija na Luisa Kerola... -Nisu tako loši. -Samo kažem.
Da, u pravu si.
Sajt je onlajn. -Hajdemo na piće da proslavimo.
Ja častim.
Mark, ti se to moliš?
Šta se desilo sa Kol Porterom i Irvingom Berlinom?
Tema za Dan zaljubljenih. Pevaju ljubavne pesme.
Tako je. Jer Porter i Berlin nisu pisali ljubavne pesme.
Dušo, skloni laptop. -Sedam ljudi mi je poslalo isti link.
Koji? -Ne znam. Ali nadam se da su mačke koje izgledaju kao Hitler
jer mi toga nikad nije dosta.
Nije.
Šta?
Ovo nije moje. -Šta je bilo?
U redu je, u redu je.
Ne sad! Za 20 minuta!
U redu. Samo sam hteo da vam kažem da nam je Zukerberg ukrao sajt.
Mark Zukerberg? -Ukrao nam je sajt.
Onlajn je već 36 sati.
Taj, advokat je na telefonu sa tatom.
Da, tu sam sa bratom i našim poslovnim partnerom.
"Dobro došli na TheFacebook.
Ovo je onlajn baza koja povezuje ljude kroz društvene mreže.
Morate imati adresu Harvard.edu da biste se registrovali."
Da, ja sam zvao. Tražim Marka Zukerberga. -Da, čak je citiran par puta.
Pročitaću vam. "Svi pričaju o mreži u okviru Harvarda, kaže on."
"On" znači Mark. "Smešno je što je Harvardu
trebalo par godina za to, Ja mogu lepše da obavim taj posao i to za 7 dana."
Traži ga Divja Narendra. -Znam, on tako priča. -Hvala.
"Zukerberg kaže da se od juče uveče 650
studenata registrovalo na TheFILMXY.
Kaže da očekuje da se do ovog jutra učlani 900 studenata."
Da, Divja baš čita da se 650 studenata učlanilo prvog dana.
Da sam diler ne bih uspeo da poklonim drogu tolikim ljudima.
A on nema ni tri prijatelja. -Da, to ćemo uraditi.
Skupićemo sve podatke i poslati vam. Vi nećete moći da odete na sajt.
Jer nemate Harvard... Biće lakše da vam mi pošaljemo.
Sigurno ste u pravu. On je dobar dečko i pametan je i sigurno nije hteo...
to što je uradio. U redu, hvala mnogo. I tata...
Volim i ja tebe. -On je dobar dečko? -Ne znamo da nije.
Znamo da nam je ukrao ideju i lagao nas u lice.
Nije nas lagao u lice. -Dobro, nije nam video lica.
Lagao je u mejlovima i dao sebi prednost od 42 dana jer zna ono što ti ne znaš:
da je najvažnije biti prvi. -Ja se takmičim u veslanju.
Ne treba ti da me učiš da je najvažnije biti prvi.
To je bio advokat tvog oca? -Savetnik u njegovoj firmi.
Pogledaće ovo i ako treba poslaće zahtev za obustavom. -Kako će to pomoći?
Hoćeš da unajmiš advokata i tužiš ga?
Ne, hoću da unajmim Sopranose da ga prebiju čekićem. -Nema potrebe.
To možemo sami. Imam 2 metra i 100 kila i ima me dvojica. -Slažem se. -Kako hoćete.
Hajde da se smirimo dok ne vidimo u čemu je stvar.
Koliko ti još treba informacija?
Videli smo se sa Markom 3 puta, razmenili 52 mejla,
možemo da dokažemo da je video kod.
Šta je to na dnu stranice? -"Produkcija Marka Zukerberga."
Na glavnoj stranici? -Na svakoj stranici. -Jebote, preplavi me elegancija.
Piše da je rekao da se nada da će opcije privatnosti popraviti njegov ugled
posle besnih reakcija na Facemesh.
To smo mu mi rekli. Ovo je kao da nam je pokazao srednji prst.
Dok tatin advokat ovo pregleda možemo bar da pokrenemo nešto u novinama.
Šta? -Da je ovo predmet spora. -Nećemo se svađati po novinama.
I nećemo nikog da tužimo. -Zašto ne?
Ne razumem. Zašto ne? -On će reći da je glupo.
Šta, ko, ja? -Reci. Zašto ne?
Jer smo mi gospoda sa Harvarda.
Ovo je Harvard, tu se ne podmeću priče i ne tuže ljudi.
Mislio si da će samo on misliti da je to glupo? -Kad ste imali tu ideju, jeste li
znali da Kameron i Tajler dolaze iz imućne porodice? -"lmućne porodice?"
Da li ste znali da im je otac bogat?
Nisam siguran zašto me to pitate. -Nije važno da li ste sigurni.
Vama nije važno. -Jeste li znali da su bogati?
Nisam imao pojma da li su bogati ili ne. -U jednom mejlu g. Narendri
pomenuli ste konsalting firmu Hauarda Vinklvosa. -Ako vi tako kažete.
Vinklvos je osnovao firmu vrednu stotine miliona dolara.
Znali ste i da su Kameron i Tajler članovi kluba Porcelan.
To su mi dali do znanja. -Izvini što smo te pozvali. -U sobu za bicikle.
Znači, može se reći da ste znali da moji klijenti imaju novca.
Da. -Reći ću vam zašto pitam.
Ako vam je trebalo hiljadu dolara za internet projekat,
zašto niste pitali moje klijente? Pokazali su interes za tako nešto.
Pitao sam prijatelja za novac jer sam hteo da radim sa njim.
Eduardo je bio predsednik kluba studenata biznisa i moj najbolji prijatelj.
Vaš najbolji prijatelj vas tuži za 600 miliona dolara.
Nisam to znao. Još nešto? -Eduardo, šta se desilo posle pokretanja sajta?
Saj, da li bi mogao da mu se obraćaš sa g. Saverin?
Oni su najbolji prijatelji. -Više nisu. -Pa, već smo prešli sve ovo... Nije bitno.
G. Saverin, šta se desilo posle pokretanja sajta? -Eksplodirao je.
Svi na fakultetu su ga koristili.
Posle dve nedelje je "fejsbukuj mi" bio uobičajen izraz. -A Mark?
Mark je bio najveća zvezda na fakultetu na kom je bilo 19 dobitnika Nobelove nagrade,
15 dobitnika Pulicera, dva buduća olimpijca i jedna filmska zvezda.
Ko je bila filmska zvezda? -Zar je bitno?
Ne.
...i pokupio taj broj časopisa "Popular Electronics"
sa "MITS Altair Kit" na naslovnoj strani.
Dan je bio divan i bio sam u svojoj sobi na Redklifu.
Pokazao mi je taj časopis i rekao:
"Ovo će proći bez nas. Moramo odmah da počnemo."
Rekao sam, "U redu. Hajde da objavimo BASIC."
Verovatno mislite da znate ostatak priče ali nije tako.
Počeci ove industrije su bili vrlo skromni.
Taj kompjuter na naslovnici je imao procesor Intel 8080.
Ako ne platite dodatno za 1 KB memorije, dobijete 256 bajtova.
Kad sam pisao BASIC, izazov nije bio samo da radi na 4 kilobajta,
već je moralo biti mesta da programi rade na 4 kilobajta.
Je l' to Mark Zukerberg? -Da.
On je napravio TheFacebook. -Da. Mislim, obojica smo...
Da, mi... Da. -Kul.
Ja sam Kristi Li. Ovo je Elis. -Baš mi je drago.
Fejsbukuj mi kad dođeš kući. Možemo svi na piće.
Svakako. Definitivno.
Rekla je, "Fejsbukuj mi i možemo svi na piće", što je fenomenalno iz dva razloga.
Prvo, rekla je "Fejsbukuj mi." A ono drugo je, znaš... -Hoće na piće.
Da li si ikada čuo toliko dobrih stvari u jednoj rečenici? -Izvini, Mark?
Da? -Ja sam Stjuart Singer. Pohađamo ista predavanja.
Dobro. -Svaka čast za TheFacebook. -Svaka čast.
Hvala. -Ja sam Bob. -Kako si?
Bio sam siguran da gleda u tebe
kad je rekao, "Sledeći Bil Gejts je možda upravo ovde." Sumnjam.
A zakasnio sam. Ni ne znam ko je to bio.
To je bio Bil Gejts.
Jebote, logično. -Hvala, ljudi.
Jesi ti debil? -Koji si ti moron! -Nisi prepoznao Bila Gejtsa?
Nisam imao sočiva. -Mogu li da te ubijem glokom?
Vreme je da unovčimo sajt. -Kako se zovu?
Jesi čuo šta sam rekao? -Kad? -Vreme je da unovčimo sajt.
Šta to znači? -Da je vreme da sajt počne da donosi prihod.
Ne, znam šta znači ta reč. Pitam kako to misliš.
Reklame. -Ne. -Pa imamo 4000 članova.
TheFacebook je kul, a ako stavimo reklame za pepsi više neće biti kul.
Nisam mislio na pepsi, ali u nekom trenutku, a ovo pričam kao finansijski, sajt...
Još ne znamo ni šta je. Ne znamo šta može da bude ni šta će biti.
Znamo da je kul. To je neprocenjivo i ne odustajem od toga.
Kada će biti gotov? -Neće biti gotov.
U tome je stvar. Kao što moda nikad nije gotova. Moda nikad nije gotova.
Ti pričaš o modi? -Pričam o pojmu mode i kažem da nikad nije gotova.
Dobro, ali oni zarađuju od prodaje pantalona.
Šta je ovo? -Koje? -Ovo.
Zahtev za obustavom. Kako se zovu? -Ko? -Devojke.
Kad si ovo dobio? -Pre 10 dana. Kad smo pokrenuli sajt.
Gospode Bože. -Kako se zovu one devojke? -Vinklvosovi kažu da si im ukrao ideju.
To me malo nervira. -Kažu da je to krađa intelektualne svojine.
Zašto mi nisi ovo pokazao? -Adresirano je na mene.
Kažu da smo ukrali TheFacebook od Vinklovosovih. -Znam šta kažu. -Jesmo li?
Jesmo li šta? Ne zajebavaj se. Pogledaj me.
Piše da mogu da nas tuže. -Ne, nego da mene mogu da tuže.
Ovo je od advokata, mora da imaju osnova.
Advokat je iz firme njihovog oca. -Imaju li osnova?
Osnove su im što smo mi kul a oni jadni. Nisam koristio njihove kodove, majke mi.
Ništa nisam koristio.
Kad napraviš stolicu, ne duguješ svima koji su pravili stolice.
Dali su mi ideju, ja sam imao bolju.
Zašto mi nisi pokazao pismo? -Nisam mislio da je bitno.
Znači, ako nešto nije u redu, ako nešto bilo kada nije u redu, možeš da mi kažeš.
Hoću da pomognem. Ovo je naša stvar. Sad, imaš li nešto da mi kažeš?
Ne.
Šta ćemo sa ovim? -Jedan student prava mi je rekao da im odgovorim.
I šta si napisao? -"U januaru sam izrazio svoje sumnje o sajtu,
kakva mu je grafika i koliko još mora da se programira."
"Nedostatak potrebnog hardvera
i nedostatak promocije potrebne za uspešno pokretanje sajta."
Tada ste prvi put izrazili sumnje? -Izražavao sam ih i ranije.
Sereš. -Nama nisi. -Govorim o sastanku u januaru na koji se ovo pismo odnosi.
Da. -Da preformulišem.
U prvih 15 mejlova mom klijentu niste izrazili sumnje. -Je li to pitanje?
U 16. mejlu ste izrazili sumnje o funkcionalnosti sajta.
Jeste li ih varali 6 nedelja? -Ne. -Zašto onda ranije niste izrazili te sumnje?
Pada kiša. -Molim? -Počela je kiša.
G. Zukerberg, imam li vašu punu pažnju? -Ne.
Mislite da je zaslužujem? -Šta?
Vašu punu pažnju. -Morao sam da se zakunem
i neću da budem optužen za laganje, tako da moram da kažem, ne.
Mislite da ne zaslužujem vašu pažnju?
Ako vaši klijenti hoće da se kite mojim perjem, imaju pravo da pokušaju,
ali ja ne moram da uživam u slušanju laži.
Imate moju minimalnu pažnju. Ostatak moje pažnje je u prostorijama Fejsbuka
gde moje kolege i ja radimo ono za šta niko ovde, a posebno vaši klijenti
nisu intelektualno ni kreativno sposobni.
Jesam li adekvatno odgovorio na vaše snishodljivo pitanje?
Imam sastanak u 12:45. Da napravimo pauzu za ručak?
Vidimo se u 2:30. -Kako se zovu?
Zovu se Kristi i Elis
i hoće večeras na piće.
Ne znam da li smeš jer je ovo opštinski...
Moj Bože. -Baš me briga.
E, izvini, čoveče. Dve devojke se sređuju unutra.
Super.
Imamo grupije.
Vraćam se odmah. -Kuda ćeš?
Erika?
Ćao. -Primetio sam te. Nisam znao da često dolaziš ovamo.
Prvi put. -I ja. -Možemo da popričamo nasamo?
Meni je dobro ovde. -Voleo bih da popričamo na nekom drugom mestu.
Ovde je sasvim u redu. -Ne znam da li si čula za sajt koji sam pokrenuo.
Nisam. -TheFacebook? -Napisao si na netu da sam kučka, Mark.
Zato sam hteo da pričamo. -Na netu. -Zato sam došao.
Poredio si žene sa životinjama. -Na kraju nisam.
Ali si to napisao. Kao da je svaka misao u tvojoj glavi
tako pametna da prosto mora da se podeli.
Ono što je na internetu se ne briše, Mark,
a ti si napisao da je Erika Olbrajt kučka
a onda si lupetao o imenu moje porodice, veličini brusa
i ocenjivao žene.
Erika, neki problem? -Nema problema.
Rugaš se iz svog ćoška jer tako to danas rade besni ljudi.
Bila sam dobra prema tebi. Ne muči me. -Ako bismo samo otišli...
Neću da budem nepristojna prema društvu. -U redu.
Srećno sa tom video igricom. -Bravo, uradio si pravu stvar.
Izvinio si se, zar ne?
Moramo da se širimo. -Naravno.
Je l' ljut zbog nečega? -Širimo se na Jejl i Kolumbiju.
Dastine, ti ćeš kodirati sa mnom. Kris, ti ćeš se baviti publicitetom
i možeš da počneš sa novinama Univerziteta Boston. -Oni mrze priče o Harvardu.
Neko tamo mora da je studira kompjutere.
Reci im da će Mark Zukerberg programirati 10 sati gratis.
Šta će ti priča u tim novinama? -Jer mi treba. Ovakav je dil:
Eduardo je finansijski i ima 30%. Dastin je potpredsednik i šef programiranja
i njegovih 5% se oduzima od mog dela. Kris je direktor publiciteta
i zarađivaće po učinku. Ima li pitanja?
Ko su ove devojke? -Izvinite. Kristi i Elis.
Zdravo. -Zdravo. -Možemo li mi nešto da uradimo?
Ne, to je to. Jejl i Kolumbija, idemo. -I Stenford.
Šta? -Stenford. Vreme je da vide ovo u Palo Altu.
Nećeš da jedeš? -Ne.
Uzmi malo salate. -Ne, hvala.
Ovo mora da ti je teško.
Ko si ti? -Ja sam Merilin Delpi. Upoznali smo se kad...
Mislim, šta radiš? -Ja sam stažista u firmi.
Šef hoće da prisustvujem iskazu.
Šta ti radiš? -Proveravam kako ide u Bosni.
U Bosni. -Nemaju puteve ali imaju Fejsbuk.
Mora da mrziš Vinklvosove. -Ja nikoga ne mrzim.
Vinklvi me ne tuže za krađu intelektualne svojine.
Tuže me jer im prvi put u životu nije sve ispalo kako treba.
Širi se. -Šta?
Širi se na Jejl, Kolumbiju i Stenford. Biće u The Crimsonu sutra.
Stvarno? -Da. Izgleda da se baš usrao od onog zahteva za obustavom.
Hoću da advokat traži sudsku pomoć da se sajt odmah skine.
Što je duže onlajn, Harvard Connection gubi vrednost.
Hoću kompenzaciju. Hoću otežavajuće okolnosti. I hoću da umre.
Da, ja to isto hoću. -Zašto onda ne radimo ništa?
Jer smo harvardska gospoda? -Ne, jer ne razmišljaš kako će to ispasti.
Kako? -Kao da Tajler i ja jurimo Karate Kida u kosturskim kostimima.
Prekršio je zakon Masačusetsa. Kad ode u neku drugu državu,
prekršiće savezni zakon. A prekršio je i zakon Harvarda.
Zakon Harvarda ne postoji. -Čekaj. Da, postoji.
Studentski priručnik Harvarda. Svaki brucoš dobije ovo i tu nege piše...
Ne smeš da kradeš od drugog studenta.
To nam treba. Idemo kod Samersa. -Sastanak sa Samersom ne može da se dobije.
Moj brat i ja ovde plaćamo školarinu.
Imamo prosek 9,9. Osvajali smo trofeje za Harvard.
I veslaćemo na olimpijadi za Harvard. Hoću sastanak sa direktorom ove škole.
Zašto Stenford? -Šta misliš?
Izvini. Kasnim na biohemiju.
Ti sigurno ne znaš kako se zovem. -Stenford?
Sad bih te udarila. Kako možeš nekog da upoznaš na žurci i...
Amelija Riter, ali više voliš Ejmi. Iz Orinde si.
Otac ti se bavi nekretninama a majka ti je trezna 10 godina.
Šta mi je glavni predmet? -Trombon. -Stvarno?
Bilo je nešto s trombonom.
Francuski. Francuski ti je glavni predmet.
A tebi? -Meni? Nemam ja to. -Nisi izabrao?
Ja ne studiram. -Šališ se. -Ne.
Pa gde si studirao? -Malo sam bio u osnovnoj školi "Vilijam Taft".
Ozbiljno? Nadam se da nemaš 15 godina.
Ne. Čekaj, da nemaš ti 15 godina? -Ne.
Pa, čime se baviš? -Ja sam preduzetnik.
Nezaposlen si. -Ne bih to tako rekao. -Kako bi ti to rekao?
Da sam preduzetnik. -Dobro, šta si poslednje preduzeo?
Osnovao sam internet sajt sa kog se besplatno skida muzika. -Nešto kao Napster?
Isto kao Napster. -Kako to misliš?
Ja sam osnovao Napster. -Šon Parker je osnovao Napster.
Drago mi je. -Ti si Šon Parker?
Aha, sad je lopta na... mojoj strani terena? -Stola koji se okrenuo.
Spavala sam sa Šonom Parkerom? -Spavala si sa Šonom Parkerom.
Ti si bilioner. -Tehnički ne. -Šta si?
Švorc. Nema para u besplatnoj muzici,
još manje kad te tuži cela muzička industrija. -Odlepiću.
Hvala. -Moram da se istuširam pa na faks.
Biohemija, i ako ti je glavni predmet francuski, Ejmi. -Prošao si.
Trudim se.
Ima soka i svašta nešto, izvoli. -Mogu li da proverim mejl?
Da, samo izvoli.
Ejmi!
Bože. Ejmi! Možeš da dođeš?
Samo sekund.
U sobi je zmija. -Šta?!
Gde? -Nema zmije, ali moram nešto da te pitam.
Zajebavaš? Mogla sam da poginem. -Kako?
Da se upetljam u zavesu. Šta moraš da me pitaš?
Vidim da ti je otvoren neki sajt na kompu.
Da, kad si se onesvestio sinoć, otišla sam malo na TheFacebook.
Šta je to? -TheFacebook? Ima na Stenfordu već dve nedelje.
Stvarno je ekstra, ali lako se navučeš. Ozbiljno, pet puta dnevno idem na to.
Mogu da pošaljem sebi mejl? -Da, je li sve u redu?
Sve je super.
Samo moram da nađem tebe, Mark Zukerberg.
Nikad nisam bio u ovoj zgradi.
Ova zgrada je sto godina starija od ove zemlje, zato pazi.
Sedimo na stolicama. -Da.
Vrlo dobro. Možete da uđete.
Zbog njihove gluposti. Trebalo je da budem tu. Tama je odsustvo svetlosti,
a u ovom slučaju je glupost odsustvo mene. Došli su mi neki studenti.
Redovni. Ne znam.
Izgledaju kao da hoće da mi prodaju odela. U redu, zdravo.
Dobro jutro. -Dobro jutro, gospodine.
Ja sam Kameron Vinklvos a ovo je moj brat Tajler. -I došli ste zbog...?
Može bilo ko da odgovori. -Izvinite, mislio sam da čitate pismo.
Pročitao sam ga. -Mi smo smislili ideju za sajt HarvardConnection...
Promenili smo ime u ConnectU. A Mark Zukerberg je ukrao tu ideju... -Shvatio sam.
Pitam šta hoćete da ja uradim u vezi toga.
U Studentskom priručniku Harvarda,
u poglavlju "Standardi ponašanja na Harvardu"
pište da koledž očekuje da svi studenti budu iskreni
u kontaktu sa članovima ove zajednice.
Studenti moraju da poštuju javnu i privatnu svojinu i slučajevi krađe, otuđenja...
En. -Da, gospodine? -Udari me u lice. Nastavite.
...ili neodobrene upotrebe će dovesti disciplinarnih mera,
uključujući izbacivanje sa koledža. -To ste naučili napamet umesto da...?
Moj brat i ja smo došli da vas zamolimo...
Prosto, krađa od drugog studenta je protiv pravila fakulteta.
Razgovarali ste sa prorektorom? -Da, i on je predložio odboru,
ali odbor neće da nas primi. -Jeste pokušali da to rešite sa tim studentom?
G. Zukerberg nam ne odgovara na pozive i mejlove već 2 nedelje.
Ne javlja se kad mu kucamo na vrata a fizički sam mu bio najbliže
kad sam ga jurio po Harvardskom trgu. -Jurili ste ga?
Video sam ga, i on mene. Krenuo sam za njim i nestao je.
Ne vidim da je to problem fakulteta. -Naravno da jeste.
Prekršio je etički kodeks i kodeks časti.
Etički kodeks imate sa Harvardom a ne jedni sa drugima.
Izvinite, ali to što ste rekli meni nema smisla. -To me strašno pogađa.
Moj brat misli, da je Mark Zukerberg
ukrao naš kompjuter iz sobe, to bi bilo pitanje fakulteta.
Stvarno ne znam. Ne bavim se sitnim krađama. -Ovo nije sitna krađa.
Ideja je potencijalno vredna milione dolara. -Milione? -Da.
Mislim da vam je mašta previše bujna.
Gospodine, vi niste u poziciji da to zaključite.
Bio sam ministar finansija SAD. Mogu to da zaključim.
U obraćanju brucošima ste rekli da treba da imamo bujnu maštu.
Onda bih vam predložio da je usmerite na neki novi projekat. -Zaista?
Da. Svi na Harvardu nešto izumljuju.
Studenti misle da je bolje izumiti posao nego ga naći.
Zato vam opet predlažem da smislite neki novi projekat.
Izvinite, ali nije to suština. -Pređite na suštinu.
Morate da shvatite razliku između ispravnog i pogrešnog.
A vi mislite da je ne shvatam? -Naravno da to ne mislim. -Ja to mislim.
Stvarno? -Gospodine. -Kako su dobili razgovor?
Preko kolega njihovog oca.
Da vam kažem nešto, gospodo Vinklvos, kad se već bavimo ispravnim i pogrešnim.
Ovaj sastanak, to što ste vi ovde, to je pogrešno.
Nije vredno Harvarda. Niste zato primljeni ovde. Nećete dobiti poseban tretman.
Nismo tražili p... -Da počnemo novi projekat?
Da pravimo dioramu za sajam nauke?
Ako vam je to problem... -Nismo tražili poseban tretman.
...sud vam je uvek na raspolaganju. Još nešto?
Možete da uzmete Studentski priručnik i nabijete ga...
Hvala vam na vremenu, gospodine.
Slomio sam vam kvaku staru 335 godina.
U proleće ste vi i g. Zukerberg otputovali u Njujork.
Da. -Šta je bila svrha tog puta?
Dogovorio sam sastanke sa potencijalnim finansijerima. -Ko je platio put?
Plaćen je od mojih 1000 dolara koje sam uložio ranije.
Do tada je to bilo jedino ulaganje u kompaniju? -Da. -Kako su prošli ti sastanci?
Užasno. -Zašto? -Mark je spavao.
Nisam spavao. -Mogu li da preformulišem?
Voleo bih da je spavao.
Sada imamo preko 75.000 članova na 29 fakulteta.
Ljudi ostaju na našem sajtu duže nego na bilo kom drugom.
A ovo je najimpresivnije: 91 % ljudi koje dođe na sajt, vraća se.
Ako dozvolite... -Samo trenutak. Kakve to zvukove ispušta? Cokćete?
Ne cokćem. Radim ovo.
Kao laringalni zvuk. Kao refleks za povraćanje.
Ljudi, šta je ovo? -Imali smo zakazan još jedan sastanak.
Večeru koju je zakazala moja tadašnja devojka.
Da li je Mark bio uzbuđen zbog tog sastanka? -Da. Veoma.
Neće nam tražiti lične karte. -Mogli bi.
Pogledaj kakvo je mesto. -Izblamiraćemo se.
Reci mu da nam neće tražiti. -Neće nam tražiti. Opet ćeš da pričaš o reklamama?
Cilj biznisa je zarada, osim ako nisi neprofitna baletska kuća.
Ovo još nije biznis. -Meni to teško pada jer... Nema veze.
Kasni 25 minuta. -Osnovao je Napster sa 19 godina. Može da kasni.
On nije bog. -Šta je onda? -Neko ko kasni 25 minuta.
Mislim da je Vardo ljubomoran. -Stvarno nisam bio ljubomoran. Bio sam nervozan.
Zašto? -Nisam ga poznavao, ali sam se raspitao.
Delovao mi je...
nepredvidivo. -Zašto?
Napustio je dve velike kompanije na
spektakularan način, čuo sam da se drogirao...
On je i osnovao te kompanije. -Ne treba nam on. -Evo ga.
Ne, ne, samo polako. -I ima sat. -Prekini.
Ja sam Šon Parker. -Kako si? Ti mora da si Eduardo. I Kristi. I Mark.
Drago mi je. -Drago mi je. -Sto vam je prazan.
Tori. -Čekali smo tebe.
Hej, mali. -Možeš da doneseš nešto? Prasetinu sa đumbirom. Tartar od tune?
I klješta jastoga, za početak. Kristi, šta bi da popiješ?
Votku-jabuku. -Super. Četiri.
Tada je počeo Šonaton.
Pitanje je bilo, o čemu ste pričali?
Ispričao nam je o svom iskustvu sa Napsterom.
Nisam hteo da postanem profesionalni optuženi.
Ko bi rekao da muzička industrija nema smisla za humor?
Hteli smo da prodamo firmu da bi platili 35 miliona dugova
ali valjda je to njima bilo kao da prodaješ ukraden auto da bi platio ukraden benzin.
Onda smo objavili bankrot. -Ali ti si se proslavio. -A ti si završila piće.
Ne, ne, ne treba. -Onda je pričao o svom drugom poduhvatu,
onlajn rolodeksu iz kog ga je izbacio Case Equity.
A taj put sam hteo da budem fin.
Stavio sam kravatu ali niko nije hteo da mu naređuje klinac.
Da vam kažem šta se dešava 20-godišnjaku sa popularnim sajtom.
Nisam psihijatar, ali... -Drago mi je da je to zapisano.
Niste psihijatar, ali šta? -Psihijatar bi rekao da je bio paranoičan.
Unajmiće privatne detektive da vas prate. Meta ste skupih kurvi.
Znam da su mi prisluškivali telefon. Šta god će vas saplesti, već ste to uradili.
Privatni život ne postoji. I ako ste nekako uspeli da živite kao Dalaj Lama,
izmisliće nešto. Jer oni neće vas, već vaše ideje.
I hteće da se zahvalite dok... Izvini.
brišete usta i odlazite. -To se tebi desilo?
I imao je sumanute ideje. -Da. Ali osvetio sam im se.
Srušio sam muzičke kompanije i Case je pao sa njima.
Nisi ih srušio. Pobedile su.
Na sudu. -Da. -Hoćeš da kupiš Tower Records?
I pričao je mnogo o životu u Silikonskoj Dolini
i žurkama na Stenfordu i prijateljima milionerima...
Ali uglavnom o tome kako Mark mora da se preseli u Kaliforniju.
I onda je prešao na TheFacebook. -Dokle ste stigli?
Sad smo na 29 fakulteta. Imamo preko 75.000 članova. -Kakva vam je strategija?
Hteli smo Bejlor u Teksasu ali su već imali društvenu mrežu.
Napravili smo spisak svih škola u krugu od 150 km...
I prvo ste tamo stavili TheFacebook.
Uskoro su svi sa Bejlora išli na naš sajt. -Pametno, Mark.
Hvala, to je bila moja ideja. -Polako. -Hajde nam pomozi.
Kažem da je vreme da zarađujemo od reklama ali Mark to neće. Ko je u pravu?
Pa... Za sada niko.
TheFacebook je kul, to mu je prednost. -Tako je.
Reklame nisu kul. -Upravo tako.
Kao da napraviš veliku žurku ali mora da se završi do 11.
Upravo tako. -Još ni ne znate šta je to.
Koliko daleko može da stigne. Nije vreme da rizikujete.
Milion dolara nije kul. Znate šta je kul? -Ti?
"Milijardu dolara."
I to je ućutkalo sve. -Ka tome vi idete. Ka vrednosti od milijardu dolara.
Ako ne slušate loše savete, a onda ste mogli i da razvijete
lanac prodavnica jogurta.
Kad pecaš, možeš da uhvatiš puno malih riba ili jednu veliku.
Znate kako se oseća neko ko je upecao pastrmku od 4 metra?
Ne, nego sabljarku od tonu i po. -Dobra analogija.
Ali sabljarka ne može da ima tonu i po. -Jesi video neku veliku izbliza?
Ne, ali sumnjam da može da ima sabljarku veličine džipa.
To bi bila ogromna riba i mnogo jak tip. -Malo skrećemo s teme?
Ja nemam interesa u ovome. Ja sam samo fan koji je došao da vas pozdravi.
Posle te večere je Mark bio njegov.
Platio je račun, rekao Marku da će se uskoro čuti i otišao.
Ali prvo je dao svoj najveći doprinos kompaniji.
Izbacite član. Samo Facebook. Čistije je.
Jebote.
Ćao, šećeru. -Da.
Mora da je postavio neki rekord u brzini govora. -Ti hoćeš da se žurka završi u 11.
Ja pokušavam da platim žurku. -Neće biti žurke ako ne bude kul.
I šta misliš? -Da, izbacimo član.
Mislim na sabljarku umesto pastrmke. Zar ne zvuči dobro?
Ako si pastrmka. -Ovo ću uneti u zapisnik.
Dokumenta za osnivanje Fejsbuka, firme registrovane na Floridi.
Zašto na Floridi? -Tu mi živi porodica. -I pitam tuženog da li se slaže
sa ovim stanjem vlasništva: 65% Marku Zukerbergu,
30% Eduardu Saverinu i 5% Dastinu Moskovicu. -Da, slažemo se.
To je 13. april 2004. -Možete uneti to. Imate li neka pitanja?
Da. Hvala. G. Saverin, jeste li ikada uradili nešto
što bi se moglo smatrati osnovom za raskid ugovora?
Ne. -Niste uradili ništa što bi osramotilo ili ugrozilo firmu?
Ne. -Ne?
Ne. -Bili ste optuženi za okrutnost prema životinjama.
Čekajte. -Niste? -Ovo nije moguće.
Ovde imam članak iz harvardskih novina... -Gospode Bože.
Ovo ne sme da se dešava. -Ma daj, gluposti. Opet neki klub zajebava.
Ušao sam u Feniks. Primili su me, i za inicijaciju sam morao
da nedelju dana nosim sa sobom pile.
Kažu da si jedan od osnivača Fejsbuka. "Student Eduardo Saverin...
Okrutnost prema životinjama je verovatno loša za posao.
Nisam mučio to pile. Ja ne mučim piliće. Jeste vi ludi?
Ne, smirite se, molim vas. Ovo je članak iz novina... -Ovo je otrovno. -956.
Večerao sam sa Markom i pile je bilo kod mene
jer sam morao stalno da ga imam. To je bio koledž.
Neko će morati da odgovara za ovo. -969. -Služili su piletinu za večeru
i morao sam da nahranim pile... Dao sam piletu malo piletine.
Neko me je video i optužili su me za prisilni kanibalizam.
Nisam znao da se to može. Sredio sam to sa grupama za zaštitu životinja
i prodekanom. Sve je to bilo rešeno.
988. -Neko iz Porcelana ili Muve je to sigurno prijavio.
Možda i Vinklvosovi. -U redu, pustimo to.
Ovo je apsurdno. Optužen za okrutnost prema životinjama. Bolje nekrofilija.
Jeste bolje biti optužen za nekrofiliju. -Sad moram ovo da objasnim ocu i svima.
Šta se tu dešava? -Imam ispit iz savremene umetnosti
a nisam bio na času. Treba da pišem o ove 4 slike.
To je stranica na Fejsbuku? -Postavio sam slike
i pitao ljude da komentarišu.
Svako malo stavim neki komentar da rasplamsam debatu.
G. Zukerberg je varao na ispitu? -Radije ne bih odgovorio na to. -Zašto ne?
Jer ga ne tužim zbog varanja na ispitu.
Prijatelji to ne rade. -Sad ste nam rekli da je varao.
Ti si rekao advokatima da sam mučio životinje? -Nije nam on rekao.
Umemo da pronađemo novinski članak.
Zapravo, kad smo mu to pomenuli, on vas je branio.
993. Blizu smo. -Ovo me podseti, trebaće nam još novca.
Da, slažem se. Još servera i ljudi. -Dvoje stažista treba da dođu u Palo Alto,
moramo da im platimo. -Izvini, šta? -Već sam našao kuću za iznajmljivanje
blizu Stenforda. Savršena je i ima bazen.
Kada si odlučio da odeš u Kaliforniju za leto? -Misliš, kada tačno?
Nekad za vreme predstave Šona Parkera? -U pravu je, moramo u Kaliforniju.
Šta si ti, Džed Klampet?
Nisam znao da se u Brazilu daju The Beverly Hillbillies.
Daju se, genijalni su. -Šta ti smeta kod Šona? -Nemamo ništa od njega.
Nema novca. Dastin je bolji programer.
Ima veze sa investitorima. -Znam i ja investitore,
a trebaju nam oglašivači. -Ne znaš prave.
I kao neko ko je ozbiljno osramtio firmu... -To su bili Vinklvosovi. -Čekaj.
Osveži stranicu. -150.004.
150.000 članova, Vardo. -Čestitam, brate. -Čestitam.
Nije ti čudno da su ga pratili privatni detektivi? -Koji nisu našli ništa.
Dovoljno da ga izbace iz firme. Droga, ribe.
Ne znamo da li je to istina. -Možeš da čitaš o tome. -Mogu i o tvom mučenju ptica.
Zar ribe ne jedu druge ribe? Sabljarke i pastrmke?
Šta on to priča? -Sutra razgovaram sa stažistima u 10 uveče.
Prihvati ovo, čoveče. Stvarno ne znam više šta da kažem.
Još jednu! Još jednu!
Šta se dešava? -Imaju 10 minuta da pristupe Python serveru,
otkriju SSL i presretnu sav saobraćaj.
Hakuju. -Da, i to iza Pix Firewall Emulatora. Ali pazi ovo.
Znaš da ne razumem ništa što si rekao? I šta da pazim?
Posle svakog desetog reda koda moraju da popiju čašu.
Hakovanje treba da je tajno i kad server primeti upad,
onaj ko je uhvaćen mora da popije. Puštam i pop-up prozore
na svim kompjuterima istovremeno. Ko poslednje klikne, pije.
I svaka 3 minuta svi moraju da popiju. -Tri minuta! -Pijte!
Koji deo posla stažiste će morati da rade pijani? -U pravu si.
Važnije je da li mogu da održe pile u životu 7 dana.
Ovo je bilo zlobno. -Izvoli. -Šta je ovo?
Otvorio sam novi račun i stavio 18.000 dolara.
Hoće li ti biti dosta za leto? -Gotov!
Dobro došao u Fejsbuk.
18.000? -Da. -Pored 1.000 koje ste već uložili.
Da. -Ukupno 19.000 dolara. -Da. -Samo malo.
Da vidim da li ste dobro izračunali. Da, ja sam dobio isto.
Mogu li da nastavim? Ako ste imali sumnje što g. Zukerberg
seli kompaniju u Kaliforniju, zašto ste mu dali 18.000 dolara?
Računao sam da smo partneri. Hteo sam biti timski igrač.
Mislio sam da Mark i Dastin mogu da rade na sajtu
dok ja tražim oglašivače u Njujorku.
A i koliko toga je moglo da pođe po zlu za tri meseca?
Skoči, skoči, skoči.
Nisam poginuo. -Znam. -Uspeo sam. -Jesi.
U redu, spreman? -Ovo je bila osmica. Ovo je bila dvojka.
Bilo je bolje od toga. -Kako da ne.
Dobro sam. -Sigurno? -Da.
Zvono na vratima. -Nisam znao da imamo zvono.
Endru, otvori. -Ne, on je zakačen. -Ovo će ti skinuti sa depozita.
Ne sad. -Dobar mali.
Šone? -Mark? Ti živiš ovde? -Da.
A ti? -Bili smo preko puta. Videli smo dimnjak...
Je li neko povređen? -Ne. Živiš preko puta?
Ja sam Šeron. -Ovo je moja... Šeron. Ona živi preko puta.
Videli smo dimnjak... -Vezali smo kabl za bazen.
Došao si u Kaliforniju. -Da.
Pravi izbor.
Evo.
Šeron?
Izvini, nisam znala... -Nema problema.
Evo. -Ne, ne, čekaj!
Ova kuća i ekipa su sjajni. Baš kako treba.
Ja sam Šon Parker. -On je zakačen. -To ti pričam.
Gde je Eduardo? -Na stažiranju u Njujorku.
Eduardo nije došao?
Spavao sam kod nje dok sam sređivao neke stvari,
ali ona se vraća kod svojih.
Rok zvezda beskućnik Palo Alta. -To je to. Kakav ti je plan za leto?
Izvini. Posmatram arhitekturu.
Pitao sam koji ti je plan... -100 fakulteta do kraja leta.
Idemo u toalet. -Da, idem ja sa tobom.
Tvoja devojka mi izgleda poznato. -Mnogima izgleda poznato.
Kako to misliš?
Roj Rejmond sa Stenforda je hteo ženi da kupi donji veš
ali ga je bilo sramota da kupuje u robnoj kući. Smislio je ekskluzivno mesto
gde se ne osećaš kao perverznjak.
Pozajmio je 40.000 od banke, 40.000 od njenih,
otvorio radnju i nazvao je Victoria's Secret.
U prvoj godini je zaradio pola miliona.
Objavio je katalog, otvorio još tri radnje i posle 5 godina prodao firmu
Lesliju Veksneru za 4 miliona. Srećan kraj, zar ne?
Samo što je dve godine kasnije firma vredela 500 miliona
i Roj Rejmond je skočio sa Golden Gejta.
Sirotan je samo hteo da kupi ženi čarape.
Je li to bila parabola?
Devojka je model za Victoria's Secret. Zato ti je poznata.
Bože. -Nemoj da mi se diviš. Pratim tvoj blog.
Ne, to je za kretene. -Znaš zašto sam osnovao Napster?
Riba koju sam voleo u srednjoj je bila sa kapitenom lakros tima
i hteo sam da mu je preotmem. Pa sam odlučio da smislim veliki hit.
Nisam to znao. -Napster nije propao.
Promenio je muzičku industriju nabolje, zauvek.
Možda se nisam obogatio ali sam iznervirao mnoge ljude.
Zar nisi ti to hteo Facemashom?
Plaše me se, druže, i plašiće se i tebe.
lnvestitori hoće da nam otmu ideje.
Ali ne ovog puta. Ovo je naše vreme.
Ovog puta ćeš im dati vizitku na kojoj piše: "Ja sam direktor, pičko."
To ti želim. I gde je Eduardo?
U Njujorku. -Uvlači se oglašivačima. -Otišao je na... -Stažiranje.
Kompanija je ovde. Kompanija od milijardu dolara.
Da li ti živiš i dišeš Fejsbuk? -Da. -Znao sam da je tako.
Vardo će biti dobar biznismen ali ne treba da se u Njujorku uvlači agencijama.
Ovakva ideja se javlja jednom u generaciji.
A voda ispod Golden Gejta je ledena.
Reci mi iskreno da ne znaš o čemu govorim.
Misliš li na tu devojku? -Na koju devojku?
Onu iz srednje sa tim lakrosom.
Ne. -Ako ćete da pričate o protoku, treba da popijemo nešto.
Sto fakulteta do kraja leta? -Da.
Znaš šta. Dok vi uđete u sto fakulteta, ja ću vas smestiti na dva kontinenta.
Dva kont...?
Ako nemaš gde da spavaš, moraš da dođeš da živiš kod nas.
Hajde nešto da cimnemo. Izvini! -Da, gospodine.
Odnesi ovo i vrati 1942. -Naravno, g. Parker.
REGATA ROJAL HENLI
HENLI NA TEMZI
Pažnja... Sad!
Holandija vodi ispred Harvarda za jednu dužinu.
Pred tribinama, Holandija i dalje vodi za 3/4 dužine.
Napred, Harvard! Hajde!
Svejedno.
Izvrsna trka. -Hvala. Ovo je moj brat Kameron. -Odlično.
Gospodine? Njegovo Kraljevsko Visočanstvo Princ Albert.
Vaše Visočanstvo, ovo su Tajler i Kameron Vinklvos.
Naravno. Briljantna trka. Nikad nisam video tesniju. -Da, Vaše Visočanstvo.
Moj deda Džek Keli je bio jedan od najvećih veslača.
Dolazim na Henli 30 godina i ovo je bila najtesnija trka.
Jeste vi videli tesniju trku? -Ne, Vaše Visočanstvo.
Ovakve trke se obično dobiju sa 1-2 dužine. -Apsolutno tačno. Brutalno tesno.
Da vam predstavim kolege. Izvinite nas. -Na Holanđane.
Izvini što si toliko putovao zbog ovoga. -Ne bih to propustio. Kakav je princ?
Da mi je bar još par puta rekao kako je tesna bila trka.
Brutalno tesna. Brutalno zamorno. -On je princ države veličine Nentaketa.
Opusti se. -Momci. Divja. -Tata.
Gadan poraz. -Žao mi je što ste ti i mama doleteli to da vidite.
Ne izvinjavaj se što si izgubio takvu trku.
Ovo je g. Kenrajt, glava porodice kod koje spavamo.
Zadovoljstvo mi je. -Drago mi je. -Sad sam pričao sa ćerkom.
Kaže da priča sa prijateljima o trci koju su gledali preko kompjutera.
Novi sajt Fejsbuk. Imate li to u Americi?
Idem da nađem vašu majku.
Jesam rekao nešto pogrešno? -Vaša ćerka nije u SAD?
Ne, na Kembridžu. Studira francusku književnost.
I imaju Fejsbuk na Kembridžu? -I na Oksfordu i Londonskom fakultetu za ekonomiju.
Tu su joj prijatelji. -Super.
Odlična trka, momci. Nemojte da se nervirate.
Idem da gledam snimak trke.
Ako je onlajn, hoću da vidim. -Prekini.
Prekini, Kam. Dosta.
Ne smeta mi što smo izgubili od Holanđana. Trka je bila dobra i fer.
I opet ćemo se trkati. Ono što treba i tebi da smeta
je kad dođeš u ponedeljak na trku koja je bila u nedelju.
Pokušali smo da pričamo sa njim, pokušali smo sa odborom i dekanom fakulteta.
Poslednji put te molim,
tužimo ga pred saveznim sudom onim što nam je na raspolaganju.
Hajde.
Treba mi pravo piće.
Ko ga jebe.
Hajde da sjebemo štrebera.
To ti kažem! -Ne, ne, ne.
Ali video sam ga danas. Mičel Meningem iz Case Equity.
Čekaj. Čime pucate?
Ne znamo, samo pucamo. -Probajte "Slatke kamikaze".
Ne znamo mi šta je to.
Video sam kako ulazi u porše i on je video mene. -Znam da jeste.
Nema veze. Na fiksnom sam. -Dim.
Čuje li neko ovo lupanje? -Ti ne čuješ. Ti pišeš kod.
Brate, neko je na vratima.
Nije najbolja hladna. Najbolje je odmah i nemilosrdno.
Javiću ti se.
Šta ima?
Mark je trebalo da me pokupi na aerodromu pre sat vremena. Zvao sam ga na mobilni.
Kodira već 36 sati pa je legao malo da dremne.
Šta se to desilo ovde? -Ne desilo. Dešava se. Sledeći veliki hit.
Vardo. -Ćao, čoveče.
Nazad na posao. -Što sam gora, to sam naduvanija.
Mislim, što sam naduvanija... -Razumemo.
Koliko godina imaju? -To je nepristojno pitanje.
Koliko godina imaju?
Ti misliš da me poznaješ. -Dosta sam pročitao.
Znaš koliko sam ja čitao o tebi? Nimalo.
Vardo. -Zdravo, ortak. Čekao sam te na aerodromu ceo sat. -Koliko je sati?
Ponoć. Ili 3 ujutru u Njujorku odakle sam došao.
Moraš da vidiš šta ima novo. Pokaži mu zid. Nazvao sam ga prosto zid.
Pusti zid, reci mu za sastanak. Znaš Pitera Tila?
Jok. -Pa, on samo vodi investicioni fond od 2 milijarde dolara.
Zašto on zakazuje sastanke? -Til možda hoće da uloži.
Baš me briga. Zašto on zakazuje sastanke?
Imao si dug let. -Ne, nego dugo čekanje na aerodromu u Njujorku
pa ispred aerodroma u San Francisku, a između je bio dug let.
Ja sam finansijski ove kompanije. A on ovde živi od velikodušnosti
Fondacije Eduarda Saverina.
Čuo sam za tvoje skupe reklame. Jad i beda. Kurs za barmene na Harvardu.
Vidim da si blizu da dobiješ baner Snookies Cookies.
Da popričamo nasamo? -Važi.
Dim. -Kako sam naduvana. -Jok, ja sam.
I kako ide? Kako stažiranje? Kako je Kristi?
"Kako stažiranje?"
Pobogu, napustio sam stažiranje. Rekao sam ti preko telefona.
Sećam se da si mi rekao. Kako je Kristi?
Kristi je luda. -Na dobar način? -Ne.
Mislim, stvarno je psihotična.
Suludo je ljubomorna, iracionalna i plašim je se.
Ipak, super što imaš devojku.
Neću da se taj lik predstavlja kao deo ove kompanije.
Moraš da se preseliš ovamo. Ovde je sve.
Jesi čuo šta sam rekao? -Veze, energija...
Bojim se da ćeš ispasti ako ne dođeš ovamo. Trebaš mi ovde.
Nemoj mu reći da sam to rekao. -Šta kažeš? -Ide brže nego što smo sanjali.
Baš brzo. -Šta si hteo da kažeš?
A Šon misli da imamo... -Šon nije deo ove kompanije. -Imamo preko 300.000 članova
na 160 fakulteta, 5 u Evropi. -Ja sam finansijski direktor!
Treba nam mnogo više servera. Treba nam novac
a on je zakazao sastanak sa Tilom. I još gomilu sastanaka. -Još sastanaka? -Da.
A da ja ne znam ništa o tome. -Ti si u Njujorku.
Ja u Njujorku tražim oglašivače po ceo dan! -I kako ide?
Šta si mislio sa onim da ću ispasti?
Dobar dan. -Izvolite. -Hoću da zamrznem ovaj račun
i otkažem sve postojeće kredite i čekove.
Molim vas, ličnu kartu. -Da, izvinite.
Šone, brzo će. -Nema problema.
Znaš da su ovde snimali "Pakleni toranj"? -To je utešno.
Ljudi, dođite.
Je li vam ponudila vodu? -Da, u redu je.
Šone, kako si? Uđi. Ti mora da si Mark. -Zdravo.
Pregledali smo sve i čestitam.
Daćemo vam 500.000 dolara kao početnu investiciju.
Moris će vam objasniti korporativno restrukturiranje.
Prijavićemo se kao firma u Denveru
i napraviti strukturu deonica za nove investitore. -Da vas pitam nešto.
Ko je Eduardo Saverin?
Gospode Bože.
Kad si se vratio? -Uplašila si me. Kucaj drugi put.
Kad si se vratio? -Danas popodne.
I kad si mislio da mi se javiš? -Kris, imao sam zamoran put i...
Znaš da sam ti poslala 47 poruka?
Znam, i mislim da je to potpuno normalno. -Podsmevaš mi se?
Doneo sam ti poklon.
Zašto ti u statusu piše da si slobodan? -Šta?
Zašto ti u statusu veze na Fejsbuku piše da si slobodan?
Bio sam slobodan kad sam otvorio profil. -I mrzelo te da promeniš?
Šta? -Ne znam kako.
Misliš da sam glupa? -Ne, smiri se.
Misliš da verujem da finansijski Fejsbuka
ne zna kako da promeni status veze na Fejsbuku?
To što sam ti rekao treba da shvatiš kao znak poverenja. -Goni se. -Polako.
Nisi ga promenio da bi jebao one drolje iz Silikonske Doline.
Nije istina i uveravam te da drolje iz Silikonske Doline
boli uvo za status veze na Fejsbuku. Molim te, otvori poklon.
Telefon ti radi. Mark je.
Ovo će biti nezgodno. Otvori poklon. To je svileni šal.
Jesi me nekad video sa šalom? -Ovo će ti biti prvi.
Da. -Zamrznuo si nam račun? -Jesam.
Zamrznuo si račun. -Morao sam da ti privučem pažnju.
Shvataš da si ugrozio kompaniju?
Shvataš da si mogao da uništiš sve na čemu sam radio? -Na čemu smo radili.
Sajt ne može da radi bez novca. Znaš koja je razlika između Fejsbuka i ostalih?
Mi nikad ne padamo! Ako serveri padnu na jedan dan, naš ugled je uništen.
Korisnici su nestalni.
Frendster je to dokazao. Da samo par ljudi ode, to bi uticalo na sve korisnike.
Korisnici su međusobno povezani. To je suština. Klinci su onlajn jer su im
prijatelji onlajn i ako padne jedna domina, padaju sve. Zar ne shvataš?
Ne vraćam se na početak!
Jebote.
Šta je tebi?! -Voliš da budeš niko i ništa?
Da ti se podsmevaju? Hoćeš da se vratiš tome? -Čekaj, čekaj.
Ponašaš se kao dete, ne kao biznismen ni prijatelj.
Bilo me je blam kad sam hteo da unovčim ček. Ne vraćam se takvom životu.
Možda si bio frustriran. -Jesam! -Možda si bio ljut. -Jesam!
Ali oprostiću ti jer imam dobre vesti.
Žao mi je. Bilo je detinjasto, ali morao sam da ti privučem pažnju.
Rekao sam da imam dobre vesti. -Koje?
Piter Til je uložio pola miliona dolara. -Šta?
Pola miliona dolara. I daje nam prostorije.
Hoće da opet uključe kompaniju. I da te upoznaju. Treba im tvoj potpis,
zato sedi na prvi let za San Francisko.
Treba mi moj finansijski direktor.
Krećem. -Vardo? -Da?
Uspeli smo.
Vardo? Već ideš nazad?
Da.
I raskidam sa tobom.
Zaustavite je!
4 dokumenta. Prva 2 su obični ugovori o kupovini deonica
koje vam omogućavaju da kupite nove deonice u Fejsbuku
jer su stare sad bezvredne. Treći je ugovor po kome možete
zameniti stare deonice za nove, i još ugovor o glasanju.
Koliko deonica ću imati? -1.328.334.
Gospode Bože. -To je 34,4% vlasništva.
Zašto ne originalnih 30%? -Jer ću možda hteti da dam deonice novim ulagačima.
Volim studente biznisa. -Kažem ti. -Ekonomija. -Tačno.
Mark je već spustio svoj procenat sa 60 na 51.
Marku nije stalo do novca i treba ga zaštititi.
Dastin Moskovic poseduje 6,81 %. Šon Parker 6,47%.
Preživeću. -A Piter Til 7%.
Hoćete moju olovku?
Možete li da ponovite pitanje? -Ne, bilo je strašno sugestivno i prvi put.
Hoćete da ga čujemo opet. -Da. Pročitajte, molim vas.
Dobro, hajde. -"Kad ste potpisali te dokumente
da li ste znali da sebi potpisujete smrtnu presudu?" -Ne.
Bilo je užasno glupo od mene što nisam dao mojim advokatima...
Stvarno sam mislio da su oni moji advokati.
Bio sam ti jedini prijatelj.
Imao si jednog prijatelja.
Otac nije hteo ni da me pogleda.
Da li vam je g. Zukerberg rekao nešto pošto ste potpisali dokumente?
Bilo je mnogo rukovanja i čestitanja.
Već mi je rekao da se neće vraćati na fakultet
pa smo se opraštali neko vreme. I pre nego što je otišao, rekao je:
Ali moraš da se vratiš. Negde krajem novembra, početkom decembra.
Piter hoće da napravi žurku kad dostignemo milion članova.
Biće ludilo. Moraš da dođeš. -Milion članova?
Da. -Sećaš se algoritma na prozoru u Kirklendu?
Da.
Da, doći ću.
Siguran si? -Kasniš 20 minuta.
Reći ćeš da si se uspavao i nisi stigao da se obučeš.
Case Equity će ti ponuditi dogovor. Moliće te da im uzmeš pare.
Klimaćeš glavom pa ćeš reći: "Koji od vas je Rot?"
Ne, ne Rot. Meningem. #"Ko je Mičel Meningem?" A on će reći, "Ja."
A ti ćeš onda reći, "Šon Parker ti poručuje da se jebeš." I izaći ćeš napolje.
Važi.
Krajem novembra sam dobio mejl od Marka da dođem na žurku za milionitog člana.
Šta je još pisalo u mejlu? -Da moramo da imamo poslovni sastanak.
Da su Mark i Šon izveli neku foru sa Case Equity iz osvete
i da je Meningem bio tako impresioniran
da je dao ponudu za investiciju koju je teško odbiti.
Otišao sam u Kaliforniju, pravo u nove prostorije.
Nisam znao da li da se obučem za žurku ili poslovni sastanak
pa sam se obukao za oba. Ali nije bilo bitno. -Zašto ne?
Jer me nisu pozvali zbog toga. -Zašto su vas pozvali?
U zasedu. -Izvolite ovamo.
Kako ste? -Dobro. Kako ste vi? -Dobro, dobro. -Drago mi je da vas vidim.
Prvo sam mislio da se šali. Da mi daje još ugovora da potpišem.
Ali onda sam počeo da čitam.
Čekajte, šta je ovo? -Kao što znate, imamo nove investitore.
Šta je ovo?
Mark!
Zakačen je. -Molim? -Zakačen je.
Je li? -Da.
A sad? Jesi još zakačen?! -Zovi obezbeđenje. -Izdao si 24 miliona novih deonica!
Rečeno ti je da ako dođu novi ulagači...
Koliko su tvoje deonice umanjene? A njegove?
Koliko je je bilo umanjeno vlasništvo g. Zukerberga? -Nimalo.
A vlasništvo g. Moskovica? -Nimalo.
A vlasništvo Šona Parkera? -Nimalo.
A vlasništvo Pitera Tila? -Nimalo.
Na koliko je smanjeno vaše vlasništvo?
Na 0,03%.
Potpisao si dokumente. -Podmetnuo si mi.
Mene kriviš jer si ti zadužen za finansije u kompaniji
i napravio si loš dil sa svojom kompanijom? -To je kao da nisam deo Fejsbuka.
Nije kao. Ti nisi deo Fejsbuka.
Moje ime je na zaglavlju. -Proveri još jednom. -Jer sam zamrznuo račun?!
Mislio si da ćemo da te pustimo da se pretvaraš da vodiš ovu kompaniju?
Izvini, Pradino odelo mi je na čišćenju!
Kao i duks i papuče, prepotentni kretenu!
Obezbeđenje je stiglo. Ideš. -Neću da potpišem. -Dobićemo potpis.
Reci mi da ovo nije zato što sam upao u Feniks.
Znao sam da si ti podmetnuo tu priču o piletu!
Nisam. -Šta to priča?
Optužio si me za okrutnost prema životinjama. -Kakvo bre pile?
Sigurno ti je najviše smetalo što su napisali da sam suosnivač Fejsbuka.
Što i jesam. Bolje skupi advokate, govnaru.
Neću tražiti 30%. Tražiću sve.
Vodi ga napolje. -U redu je, idem.
Čekaj.
Umalo da zaboravim. Evo tvojih 19.000. Ali ja ih ne bih unovčavao.
To je sa računa koji si zamrznuo.
Volim da stojim pored tebe.
Onda delujem opasno.
To je to za večeras, ljudi. Spremite se za žurku.
Upašćemo u klub u gomili. Meki, stavi na veliki ekran. Skoro smo tu.
Jesi dobro? -Da.
Bio si malo grub prema njemu. -To je sasvim normalna stvar u boksu.
Nisi morao da budeš tako grub. -Čuj, stavio sam... -Šone!
Nisi morao da budeš tako grub. -Umalo nas nije uništio.
Poslaću mu cveće.
Kad smo već kod cveća, pravim after parti u Kapa Eta Sigmi.
Ešli je u tom sestrinstvu. -Ešli? -Stažistkinja.
Znam ko je. Jeste vi...? -Ešli i ja? Ne.
Pa, malo. Zašto?
Ništa, onako... -Izvinite. Mark? -Baš smo pričali o tebi. -Kako dobro radiš.
Hvala, drago mi je. Stiglo ti je ovo.
Stavi na moj sto.
Šta je to? -Ništa.
Osveži stranicu. -To!
A ne voliš da se grliš. Znam to.
Milion!
Kod koga je šampanjac?
Kod mene.
Novi razvoj: aplikacija za deljenje slika.
Tu gledate slike iz vašeg društvenog života.
Prava digitalizacija stvarnog života. -Možete sa CD-a. -Možete sa mene.
Više ne idete na žurke tek tako.
Nosite fotoaparat i onda ponovo proživljavate žurku onlajn.
I tagovanje. Ideja...
Da li bi bilo lakše bez brusa? -Vredi probati.
Gasi muziku! Žurka je gotova!
Svi kući! -Gledao sam šta ljudi rade kad se uloguju.
Kako gledaju promene statusa. -Šta je ovo? Zašto nema muzike?
Da vide ko je promenio profil, slike... -Šta je bilo s muzikom?
Živeli smo na selu, pa u gradu, sad ćemo živeti na internetu!
Čekaj, mislim da se dole nešto dešava.
Dame i gospodo, molim vas za pažnju.
Vreme je da idete kući. Žurka je gotova. -Onda je sve u redu.
Panduri. -Šta?! -Sranje! Sranje.
Sranje, sranje, sranje. -U redu je. Samo polako.
Dobro veče, izvolite?
Šta se dešava? -Je li muzika bila preglasna? Slavili smo.
Gospođice, zakopčajte se. -Reći ću im da utišaju muziku.
To nije moje. -Dajte lične karte. Da vam vidim ruke.
Moj Bože. -Imate još nešto u džepovima?
Ne, gospodine. Ne. -Ne budite glupi. -Nemam, nemam.
Šta je ovo? -Epipen.
A ovo? -Pumpica za astmu. -Koliko imate godina?
21. -21. -Imam 21.
Laganje vam samo otežava.
Izvinite, nije trebalo da lažem.
Halo. -Slušaj, nešto se desilo.
Sranje. -Ne, biće u redu.
Platio sam kauciju i nisam ništa radio. Pa alergičan sam.
Stažisti. -To je bila samo žurka.
Ovo će biti onlajn za sekund.
Znam. -Znaš da stažistkinja...
Ne, držim sve pod kontrolom. -Držaću pod kontrolom.
Zvaću nekog da vidim šta dalje. Ali ovo će sada biti vest.
Misliš da Vardo nije umešan? Mislim, da li misliš...?
Ne. -Ili Maningem. Neko od njih.
Neko je podmetnuo koku. Veruješ mi. Biće sve u redu.
Zar ne?
Idi kući, Šone.
JA SAM DIREKTOR, PlČKO
Završili smo za danas. -Da, samo sedim ovde.
Šta se desilo sa Šonom? -Još poseduje 7% kompanije.
Jela si samo salatu danas. Hoćeš na klopu? -Ne mogu.
Ja nisam zlikovac. Znam.
Kad je svedočenje emotivno, 85% je preterivanje. -A ostalih 15%?
Krivokletstvo. Mitovima o stvaranju treba đavo.
Šta će sada biti?
Saj i ostali su otišli na večeru.
Onda se vraćaju u kancelariju i počinju da rade na nagodbi koju će ti predstaviti.
Nagodiće se? -Itekako. -I moraćeš još malo da platiš. -Zašto?
Da bi druga strana potpisala da neće otkrivati informacije.
Ako kažu jednu reč protiv tebe javno, tvoji su. -Ja sam izumeo Fejsbuk.
Radi se o poroti. Specijalizovana sam za izbor porote.
Šta porota vidi kad pogleda optuženog. Odeća, kosa, način govora, simpatičnost...
Simpatičnost. -Imam advokatsku dozvolu 20 meseci
i mogla bih da ubedim porotu da si ti podmetnuo priču o piletu.
Pazi šta još. Zašto nisi bio na Šonovoj žurci?
Misliš da sam ja zvao policiju? -Nije bitno.
Postavila sam pitanje, sad svi razmišljaju o tome.
Porota je protiv tebe posle 10 minuta.
Domaće životinje. -Da.
Bio sam pijan i ljut i glup. -I blogovao. -I blogovao.
Plati im. To je sića kad pogledaš sve zajedno.
To će ti Saj reći sutra. -Mogu li da ostanem ovde na kompu još malo?
Nema problema. -Hvala.
Cenim tvoju pomoć danas.
Ti nisi govnar, Mark.
Samo se strašno trudiš da budeš.
Erika Olbrajt
Dodaj Eriku za prijatelja
Erika će morati da potvrdi da ste prijatelji.
Pošalji zahtev
Kameron i Tajler Vinklvos su se nagodili za 65 miliona dolara
i potpisali da neće otkriti informacije.
Postali su deo olimpijskog tima SAD-a za Peking i plasirali se na šesto mesto.
Eduardo Saverin je primio nepoznatu nagodbu.
Njegovo ime je vraćeno na zaglavlje Fejsbuka kao koosnivač.
Fejsbuk ima 500 miliona članova u 207 zemlje. Trenutno vredi 25 milijarde dolara.
Mark Zukerberg je najmlađi milijarder na svetu.
Prevod: Vladan Petković
Edit: faks86 FILMXY