FILMXY
P R E T NJ A
Zaboravila sam gde sam stala. -Na mestu gde ubica odlučuje
šta će uraditi sa obogaljenom devojčicom. -Tako je.
Čula si to.
Čudno, kao da ljudi udaraju sami sebe.
Da li je ono krv.
Kler, vidiš li ovo. Kler.
Kler.
Na kojoj sam stranici bila.
Stranica...
l onda čovečuljak kaže "l ti imaš devojku po imenu Vitni."
Vidiš piše se sa W i y. Veliki kaže "Ne, čoveče"
A mali kaže "Dobrodošao na Jamajku, prijatan dan."
lsuse, Mekenzi je pao.
Erni, imamo veliku nezgodnu na južnoj strani zgrade, zovi hitnu.
lsuse, dajte mu prostora.
Dejvids.
Gospode.
Ne znam da li ste čuli za ovaj članak u Njujork Tajmsu o nestanku pčela.
Pčele nestaju širom zemlje, na desetine miliona nestaju.
Nema tela, traga, samo misteriozno nestaju. Jezivo.
Da čujemo teorije o tome zašto bi to moglo da se dešava.
Ništa? Hajde...
Laura. -Bolest.
Mogla bi biti virusna infekcija, ali koordinirani događaj u svim državama.
Zagađenje. -Moguće, izbacujemo ga toliko u okolinu da ono ubija.
Ali nema tela. Nastavljajte da pogađate. Filin. -Globalno zagrevanje.
Temperatura se povećava čini ih dezorijentisanim, možda.
Džejk. Nemaš mišljenje. Ne interesuju te pčele.
Nauka bi trebalo više da te zanima, znaš zašto. Jer ti je lice savršeno.
Problem je što je savršeno u 15. Da te interesuje nauka
znao bi činjenice da se nos i uši svake godine rastu za milimetar.
Možda je savršeno sada, ali možda ne bude tako za pet godina.
l možda budeš mogao da gledaš pravo u svoj nos.
Zainteresuj se, zašto nestaju pčele?
Nikada nećemo potpuno razumeti dela prirode. -U pravu je.
Nauka će smisliti nešto da stavi u knjigu, ali je na kraju to samo teorija.
Ne priznajemo da postoje sile van našeg razumevanja.
Da biste bili naučnik morate poštovati zakone prirode.
Džejk? -Koliko ljudski nos raste svake godine.
Ne brini. Bićeš isti ceo život, samo te zafrkavam.
Direktorka, šta možemo da učinimo za vas. -Moram da vas prekinem.
Ljudi odmah se vraćam.
Pustili ste sve profesore?
Nešto se dešava, u Central parku se izgleda dogodio teroristički napad.
Još nisu sigurni, izgleda da je oko parka pušten neki vazdušni otrov.
Rekli smo da pazimo na znake upozorenja.
Prva faza je konfuzan govor, druga je dezorijentacija, treća je fatalna.
Central park, čudno. -Razgovarao sam sa direktorima škola.
Smatraju da treba da pustimo učenike pa idite kući da bismo se vratili
kada se ovo završi. Uradimo svoj posao.
Još uvek imate naučne projekte za narednu nedelju.
Znate pravila istraživanja, odrediti promenljive, napraviti eksperiment,
pažljivo posmatranje i merenje, interpretacija podataka eksperimenta.
Hej društvo... Ništa
POSVEĆENO AJNŠTAJNU - AKO BI PČELE NESTALE SA PLANETE
ONDA Bl ČOVEKU PREOSTALO ČETlRl GODlNE ŽlVOTA.
Majka me je zvala na mobilni. Histerična je.
Rekao sam joj da je mogućnost da se nešto desi u Filadelfiji veoma mala.
Mislim, niko nam neće reći da napustimo grad?
Ljudi veruju u procente. Želi da odemo iz grada u njenu kuću.
Hoćete da pođete? -Razmisliću.
Čula si za Njujork? Da li si dobro?
Ne želim da pričam o tome, Džulijanova mama hoće da odemo
van grada i budemo sa njima, šta misliš?
Poneću šah, i vidimo se na stanici. -Džulijane, ako Alma bude čudna, budi samo kul.
Šta se dešava. -Čudno se ponaša, ali ne brini u vezi sa tim.
Čudno? -Ponaša se distancirano. Kao da beži od nečega.
Zašto? -Ne mogu da ti kažem više.
Napušta te? -Nisam to rekao, samo se opusti.
Ne bi trebalo da ti kažem ovo ali.. -Zašto svi to govore.
Video sam je na dan venčanja. -Šta?
Greškom sam ušao u sobu i plakala je. Pogledala je gore i video sam joj lice.
Nije bila spremna da ti to kaže. Ona nikada nije tu za tebe čoveče.
Da li vlada i zvaničnici imaju plan za ovakvu katastrofu.
DOLAZEĆI POZIV OD DŽOIJA
Vratila si se. -Da. Šta kažu? -Evakuišu Njujork.
Naš mozak je opremljen sa mehanizmom za samoodržanje da bi nas sprečio da naudimo
Ovo se kontroliše kombinacijom elektrohemijskim impulsima u mozgu.
Blokiranjem prenosača nerva određenim otrovima
je dokazano da izaziva halucinacije, gušenje i paralizu.
Ovaj novi nervni otrov zapravo gasi prekidač za samoodržanje
blokirajući nervne prenoseče po određenom redu uzrokujući
uzrokujući naročite samouništilačke i katastrofalne događaje.
Tera te da ubiješ samog sebe. Taman pomisliš da nema većeg zla.
Vraćam se za dva minuta.
Halo?
Eliote, Eliote...
Najnoviji podaci autopsije prve žrtve pokazuju da je otrov prirodni sastav.
Napadi su ograničeni na oblast Metropoliten u Njujorku...
Gde ti je mama? -Zaglavila se u saobraćaju, ići će sledećim vozom.
Sačekaćemo je. -Ne, ona želi da mi odemo ovim, mnogo je bezbednije.
Gde je Alma? -Odmara se.
Zdravo, Džulijane.
Ovo je kao da sam kupio jednog od prvih ljubimaca koji su izašli.
Ludnica, kako si? -Dobro, ti?
Dobro. -Da idemo...
Drago mi je da si odlučila da pođeš.
Eliote, možemo da popričamo? -Da.
Rekao si mu o našoj svađi? -Ne.
Zašto je to rekao? -Pretpostavio je.
Ne volim to Eliote, nisam takva osoba. To su naši problemi i neću da svako zna.
Biću dobro dok stignemo do tamo, je li to u redu. -Jeste.
Ukrcaću se na voz, ionako nećemo sedeti zajedno. -Dobro.
Zdravo. -Zdravo. -Kako si.
Dobro sam. -l ja sam.
Šta ti je? -Šta?
Grešiš u vezi sa njom, treba joj vremena da razmisli.
Nemoj biti preosetljiv. -Pruži joj priliku.
Ako nećeš moju pomoć... -Neću.
Džes, traži moju kartu od tate, molim te. Hvala, vidimo se u vozu.
ldemo. -Da li će mama doći kod bake. -Sledećim vozom, znaš da uvek kasni.
Baš je hladnjikavo? -Pomalo.
U vozu sam, samo da ti kažem da moraš da prestaneš da me zoveš.
Jeli smo tiramisu zajedno, rekla sam ti da je to to. Ohladi se.
Kada? U Filadelfiji?
Koje su novosti. -Da su upravo napali Filadelfiju.
Nazovi mamu.
Dušo, gde si. Šta.
Ne čujem ti. Glasnije, ne čujem te.
Misle da je počelo u Vit Haus parku. -Još jedan park.
Na autobusu je koji ide za Nju Džerzi. -Želim da razgovaram sa njom.
Mislim da ne može. -Hoću da pričam sa njom.
Dobro si. -l u Bostonu je.
Ko je to. -Prijatelj sa posla, a Linet.
Ušla je u autobus. -Šta se dešava, Eliote.
lskreno, ne znam.
Šta sada.
Gdine. -Put se ne može nastaviti, ovo je poslednja stanica za sve putnike.
Gde smo mi. -U Filburu u Pensilvaniji.
Da li iko zna gde je to. Zašto mi dajete jednu po jednu informaciju.
Šta se dešava, zašto ste stali. Ne možete nas ostaviti ovde.
lzgubili smo kontakt. -Sa kim.
Sa svima.
Bezbedni smo ovde.
lzvini, uvek je takva kada se uplaši. -Slične smo, ni ja ne pokazujem emocije.
Drhti. -Znam, nikada nije putovala bez mame.
Ne govore ništa, zaglavljeni smo ovde. Da li je Džes dobro.
Ne govori.
U malom smo gradu.
Samo ostani ovde, idem tamo. Hoćeš da pođeš sa mnom.
U redu je, pazim je.
Znaš da ti neću iskoristiti energiju. Naučno je dokazano.
lmaju kamere koje mogu da snime koje si boje kada se osećaš drugačije.
Ljudi koji su ljuti su različite boje od tužnih ljudi.
Vidiš prsten, on kaže šta osećamo. Da vidim šta ti osećaš.
Žuto, to je kul, to znači da ćeš se nasmejati.
Ne izmišljam, to znači žuto, sigurno ti je nešto smešno.
Eto ga. Uspeva, čudo.
Bože, pogledaj, sestra mi je poslala ovo.
Snimljeno je pre sat vremena u zoološkom vrtu u Filadelfiji.
Kakvi su ovo teroristi.
Sada nisu sigurni da je u pitanju teroristički napad.
Vlasti po velikom broju incidenata veruju da je mogućnost odgovornosti
terorista sve manja i manja. Događaji su izgleda ograničeni na severoistok.
Gde manji gradovi bivaju napadnuti. -Gde smo mi.
U centru smo.
Sve je u redu.
Ako ostanemo ovde, umrećemo ovde.
Šta god da je ovo, nije daleko.
lzvinite, možete li me povesti.
Molim vas, treba nam prevoz, imamo devojčicu.
Gdine, nećete samo...
Možeš li verovati kako je bio pokvaren.
Evo nekih kola.
Ja sam uzimao neke stvari i krenuo tamo gde se ovo ne dešava.
lmamo mesta. -lmamo još dvoje.
Džulijane. -Da li je on dobro.
lmamo prevoz svi.
Eliote, ne mogu da dobijem Linet na telefon ili na e-mail, ništa.
Koliko dugo. -Oko dva sata.
Krenuli su u Prinston.
Ona kola su pošla po prijatelje i porodicu, mogu da se stisnu za još jednog.
Razmisli pažljivo o ovome. -Tražila je neki lepi poklon
za Džes, zato i nije bila sa nama.
ldem po nju i da je dovedem i pronaći ću vas. Povedite Džes.
Biće bezbednija sa vama.
Ne radi mi to, uradiću sve da ne posustanem.
Mislim da je dobra mogućnost da Prinston isto nije napadnut.
To su one cifre i procenti. -Molim te.
Šanse su 62% da je pogođeno. -Misliš da je onda ok.
Naravno, videli smo neke čudne događaje, svi ćemo biti dobro.
Moram da idem.
Ja ću je uzeti, Džulijane. -Ne uzimaj je za ruku ako to ne misliš.
ldem po mamu. Čuvaj sliku.
Razgledaj malo.
Uzeli smo hot-dogove za put. Znate kako mogu biti dobri.
lmaju proteine, lep oblik. Volite ih, je l* da.
Mislim da znam šta uzrokuje ovo. -Znate.
Biljke, ispuštaju hemikalije. Vi volite hot-dogove.
Dušice, idemo, ali ćemo se brzo vratiti.
Biljke reaguju na ljubaznost, dokazano je.
Uzela si senf.
DOBRODOŠLl U PRlNSTON
Nemoj... Samo gledaj u mene.
Zatvori ventilaciju.
Radićemo matematiku, a ti ćeš mi davati odgovore.
Šta.
Koliko bi imala ako bih ti dao jedan cent prvi dan, i drugi dan dva,
četiri trećeg i stalno tako duplirao. Koliko bi imala na kraju meseca.
Deset dolara. -Više, samo gledaj u mene.
Dvadeset dolara. -Nastavi.
Trideset dolara je.
Odgovor je preko 10 miliona dolara svakog meseca.
Hoćeš još jedan.
Mogućnost zagađenja je jedna od mnogih teorija koje se
uzimaju u obzir kao uzrok događaja... -ldemo do jednog malog grada
odatle idemo na auto-put i na trideset milja smo od državne granice.
Da li su ono tamo mrtve životinje.
Zaustavite kola.
Ne misliš da je... -Ne znam.
lmate dvogled pozadi, špijunirali smo naše komšije.
Daj mi mapu. -Eliote.
Mogu te čuti. -To su tela, znam kako izgledaju.
Molim te mi daj mapu.
Moramo da se okrenemo, ima skretanje na desno na oko kilometar.
ldemo samo drugim putem.
Vojska, spašeni smo.
Ja sam vojnik Oster, stacioniran sam u bazi na oko 18 km unazad,
mislim da su inficirani sa ovime, izgubio sam komunikaciju sa njima.
Približavajući se bazi video sam osoblje na bodljikavoj žici.
Ne idite tim putem. -Oko 10 km iza nas su bila tela na ulazu u grad.
lsuse, to nam ostavlja samo dva pravca. Stanite.
Ja ću razgovarati sa njima.
Ko je Džoi. -Nije niko.
Da li si ga dobio. -lsključio je mobilni.
Sigurno će biti dobro.
Možda je na tragu nečemu. -O čemu pričaš.
Ne znam, zašto je počelo u parkovima.
lsta priča na oko 10 km tamo, kažu da je autobus u jezeru.
Na 7 km nazad ima na desetine tela.
Niko ne ide nikuda, neko vreme ćemo ostati ovde.
Žena priča sa kćerkom koja je u Prinstonu, tamo je otišao vaš prijatelj.
Hajde.
U redu je, dušo. Uplašena je. Ostani u toj sobi.
Ne otvaraj vrata ni zbog čega.
Samo gledaj kroz prozor sa drvetom, neko će uskoro doći po tebe.
Recite joj da ne prilazi prozoru s drvetom.
Ne prilazi prozoru sa drvetom. -Da li je Prinston inficiran.
Da li je u Prinstonu bilo problema.
Kaže da su svi napolju mrtvi.
Samo ostani u svojoj sobi.
Dušo, čudno pričaš, šta ti je. -Svi su mrtvi.
Stejsi, plašiš me, ne razumem te.
Priča, nema smisla.
Samo vidim kamen, kamen... -Stejsi..
Stejsi, ne. Bože.
Ne želi da ode napolje. -Ne, ne.
ldem nazad do kola.
Taj tip je baš borac. -Da, nikada ne odustaje.
Biljke mogu da napadaju određene pretnje. Duvan će se odbraniti
od gusenice tako što će ispustiti hemikaliju koja će privući ose
da ubiju gusenice. One vrlo brzo evoluiraju.
Koja mislite da vrsta radi ovo.
Biljke mogu da komuniciraju sa drugim biljkama. Drveće sa žbunjem,
žbunje sa travom i svim ostalom.
Na radiju kažu da je napad počeo u gradovima, i sada na putevima.
Dešava se sve manjim naseljima.
Teroristi onda možda paze na puteve.
Nemam razloga da se sada ne složim.
Nalazimo se u zoni napada, ako ne možete da se probijete,
naći ćemo bezbednu zonu.
Napadaju tamo gde ima ljudi. Moramo da odemo tamo gde
nema ljudi, gde ljudi ne putuju.
Gdin Kolins radi u ovoj oblasti.
Ako odemo na zapad ući ćemo u Herindel, nije na njihovoj mapi,
samo na lokalnoj. Zemljani putevi, jedva da neko i živi tamo.
Naša bezbedna zona je to da tamo nema značajne populacije.
Sačekaćemo tamo dok se sve ne zaavrši. Da li se svi slažu.
ldemo u dve grupe, oni koji su spremni da krenu sada i oni koji
moraju da uzmu stvari iz svojih kola. Moramo ostati zajedno.
ldemo uskoro, dušo.
Voleo bih da smo sačekali ostale. Ni tebi ne radi telefon.
Šta je bilo.
Htela sam da ti kažem. Bio je taj tip Džoi, izašli smo na desert.
Kada sam ti jednom rekla da radim do kasno, ali nisam.
Osećam se krivo, ali pošto ćemo umreti, htela sam da to znaš.
Lagala si me.
Neću ostaviti oružje, on mi je prijatelj. -Vojniče Oster.
Moje oružje mi je prijatelj.
lsuse.
Ne. -Šta.
Otrov.
Otrov utiče na njih.
Ti ljudi se ubijaju. -Treba da uradimo nešto.
Moram da razmislim. -Umiru. -Treba mi sekund.
Nismo blizu puta. -Ne možemo da ih pustimo, moramo da uradimo nešto.
Nismo kreteni da gledamo i ne učinimo ništa. -Sačekaj.
Tamo ima dece. -Šta treba da uradimo. -Dajte mi vremena.
Pokušavam da preduzmem mere, da protumačim...
Šta ako jesu biljke u pitanju.
Njihova grupa je bila veća od nase, ovo eskalira ceo dan.
Manja populacija nas isključuje. Reaguje na ljudski stimulans.
Možda ljudi uzbuđuju biljke. -To je ludo, moramo da ih spasimo.
Već su mrtvi. Šta ako smo i mi meta.
Ovaj deo polja možda nije pokrenut.
Nešto na ovom polju ispušta hemikaliju što kada nas je previše zajedno.
Klonimo se vetra.
Raspodelimo se u grupe.
Evo ga.
Ne puštaj moju ruku.
Ništa se nije desilo, u pitanju je veličina grupe.
Da li se ovo stvarno dešava.
Kako se zovete. -Džed. -Džoš.
Čekajte.
ldem da vidim da li taj kamionet ima mapu, sačekajte ovde.
Zašto gledaju u nuklearne elektrane, ima ih još 15 samo na severoistoku.
Moglo bi da bude bilo gde u SAD. Verovatno nešto curi i truje vazduh.
Tamo je kuća, hajdemo.
Možda je teroristička mina pa je neko stao na nju na polju.
U Pansilvaniji. -Ne znam.
Otrov brzo nestaje u vazduhu, jedina mogućnost je da je blizu tom polju.
Evo, biljke imaju hemikalije za ovo, emituju ih u vazduh.
Misliš da su biljke. -Ne znam.
Ako treba da se ljudi odvajaju, onda treba da odemo u najmanje naseljeno mesto.
Ne mogu da hodamo do granice, daleko je.
Šta god da je, terorizam, nuklearno curenje, biljke, bezbedno je
udaljiti se od ljudi sada.
Ovo mora da je Erndejl, na 3 km odavde.
Presvući ću se i idemo. -Požuri.
Zdravo, zovem se Eliot Mur, želim da popričamo.
Ovde smo da iskoristimo kupatilo i otići ćemo, nadam se da je to u redu.
Plastika. Razgovaram sa veštačkom biljkom. Još uvek to radim.
Spremni ste da krenemo. -Ovi mora da su pobegli u žurbi.
Sve je veštačko.
Zašto se ovo dešava. -Nisam siguran.
Pročitao sam članak o obalama Autralije, rekli su da su našli
ogromne količine praistorijske bakterije. Samo se odjednom pojavila u vodi.
Otrovna je po ljude, pecaroši dođu u kontakt sa njom vremenom.
Deluje slično, pčele nestaju, deluje kao šablon.
Ti događaji, kao u Australiji, se pojave i prekinu.
Samo moramo biti živi kada se završi.
Ne verujem da je u pitanju priroda. -Možda ima i neko drugo objašnjenje.
ldemo.
Ljudi dolaze. -Ne smemo ostati ovde, blizu je puteva, doći će još ljudi.
Dve grupe dolaze zajedno, previše ih je zajedno. Trčite.
Da li je ona vaše dete. -Ne.
lmate dece. -Ne. Onda imate problem.
Ona je htela da sačekamo. -Na šta.
Zašto pričamo o ovome.
Već sam video ovo. -Treba da budeš i sam odgovoran u vezi.
Baš ti hvala. -To nije igračka, to mi nešto znači.
Eliote, pogledaj. -Hajde.
Emitovanje za uzbunu. Svi koji su u zaraženoj oblasti na severoistoku
treba da nastave ka policijskim odajama zapadno od države.
Džesi treba desetominutno odmaranje i hrana.
Sigurna si. Treba da nastavimo da idemo.
Znam, ali ona ima samo osam godina.
Šta je.
l ja hoću da ti znaš nešto. Bio sam u apoteci, bila je zgodna apotekarka.
Uvek sam tražio sirup za kašalj iako nisam ni imao kašalj.
Košta šest dolara. -Šališ se.
Hvala ti.
Možda to nije pametno. -Rekla sam joj na kratko.
Mislim da mogu da otvorim ova vrata. -Sada smo banda, uzimamo šta želimo.
Niko nije kod kuće, uzećemo nešto hrane za Džes.
Sve je zaključano, kao da neko dugo nije tu.
Kakvo je ovo drvo. -Mislim da je javor.
Nije tako visoko.
Džoš, otvori vrata. -Čekaj, vidim nešto, neko je unutra.
Siguran si. -Vidim da se neko pokreće.
Stani.
lmate li hranu, imamo devojčicu, treba joj hrana.
ldite sada, nećemo vam dati sa tim gasom. -Nema otrovnog gasa.
Rekli su da ostanemo unutra. -Dobro smo za sada.
Čujete nam po glasovima da smo dobro.
Vidite, normalan sam.
Niste odavde, idite sada. -U redu.
Otvaraj vrata, kučko. -Džoše, ne radi to. Nije to mislio.
Džes, vrati se ovamo.
Samo želimo hranu za devojčicu. -Džoš, prekini.
Neću pustiti taj gas unutra. -Vazduh je dobar napolju.
Šta se desilo teroristima. -Mislim da nisu teroristi.
Džoše, prestani.
Pokažite se.
Pustiću gas unutra. -Ne.
Džed..
lzvući ćeš se iz ovoga.
Eliote.
Moramo da krenemo. Moramo da zaštitimo Džes.
Sklanjajte se sa mog trema.
Dođi ovamo.
Niko nov nije prešao preko granice već nekoliko sati.
Stanovnici u zaraženim oblastima severoistoka izgleda čekaju da prođe.
Profesor Kembel je sa nama. Šta nam možete reći.
Računajući po porastu incidenata u zaraženim područjima govorimo
da ljudi sami izazivaju napade.
Događaj bi sutra ujutru trebalo da bude najosetljiviji.
Znači da može da se završi bilo kada, iznenada, to su mogućnosti.
Šuška se da je možda vlada umešana u tragične događaje.
To dolazi od poverljivog doušnika koji tvrdi da ClA ima ustanove
na severoistiku gde testiraju droge za borbu protiv hemijskog oružja.
ClA i zvaničnici Bele kuće odbijaju da odgovore na ove optužbe.
Parametri su širom istočne obale, od Merilenda do Masačusetsa.
U ovoj kući nema struje. -Niko nije dugo koristio ni ovaj put.
ldem ja da vidim, vi ostanite ovde.
To je za Klemenca, on je retriver.
lzgubio se, sigurno jeste, nema nikoga unaokolo na kilometre.
Hoćete limunadu.
Bilo bi lepo da vas ponudim večerom.
Nadam se da je obrok bio odgovarajući. Nisam očekivala goste.
Ovo je lepo mesto. -lmam letnju kućicu, pozadi.
Nekada su tamo krili ljude od goniča robova.
Postoji cev za priču koja ide pod zemljom i vodi do glavne kuće.
Možete da se čujete kao da ste u istoj sobi.
Šta je sa vama dvoje, ko juri koga. -Molim.
Nema dvoje koji zure jedno u drugo i sve rade u isto vreme. Neko juri nekoga.
Ko juri.
Znala sam to.
Ne diraj stvari koje nisu tvoje.
lmate radio. -Ne, imam dovoljno toga da ispunim svoje vreme.
Gaijm svoju hranu. Mada nemam baš uspeha.
Farma nikada nije radila kako treba. -Kako kontaktirate sa ostalima.
Ne kontaktiram. -A ako bi se desilo nešto u svetu.
Gđo Džons, nešto se desilo na istočnoj obali...
Šta god da mislite da je toliko važno da morate da mi kažete, nemojte.
Zadržite to za sebe. Svetu nije stalo do mene, a ni meni do njega.
Trebalo bi da prespavate ovde.
Gostinjske sobe su sa leve strane. Pazite na korake.
Bojim se. -U redu je.
Žao mi je zbog svega u vezi Džoija. -Bila si odlična sa Džes.
Ne sviđa mi se ova žena, nešto ima u njoj, kako je tako
mogla da udari Džes.
Treba da ostanemo u ovoj kući, ako želiš da te zaštitim, ovako moramo.
Čujem vas kako šapućete, planirate da nešto ukradete.
Ne, nikako. -Da me ubijete u snu. -Šta. Ne.
Gđo Džons.
Ludača.
Pokušavate da me pokradete. -Hteo sam da razgovaram sa vama.
Odlazite smesta. -Nešto se dešava i ova oblast nije bezbedna.
Odlazite smesta.
Gđo Džons, saslušajte me. Ja sam profesor.
Gđo Džons.
Bože.
Alma, zatvori prozore i vrata.
Alma..
Alma. Džes.
Vidim te, damice. Tako si mala...
ldemo opet.
Alma. -Dobro jutro, Eliote, zvuči kao da si ovde.
Zatvori vrata i prozore. -Zašto.
Gđa Džons je upravo umrla. Zatvori prozore.
Zatvori vrata, Džes.
Da li je sve zatvoreno. -Jeste.
lzvini. -Šta se dešava.
Možda su sada trava ili drveće. Bila je sama kada se to desilo.
Kao da je postalo osetljivije.
Previše je opasno da se izađe napolje, zar ne. -Jeste.
Ovo je kraj, zar ne. Volela bih da si ovde. -l ja bih voleo.
Sećaš se prvog susreta. Bila si tako tiha.
Kupio si mi prsten raspoloženja. -Postao je lila kada si ga stavila.
Ti si rekao da to znači da sam zaljubljena.
Naterao sam te da propričaš.
Onda kada je postao roze, saznali smo da lila znači da sam napaljena.
Voleo si to. -Nije bilo bitno.
Tebi je uvek bio plav, miran.
Koje je boje ljubav. -Ne sećam se. -Ni ja.
Eliote. -Da. -Samo proveravam da si tamo.
Nije u redu da se ovako završi.
Ako ću da umrem, biću sa tobom. Doći ću da budem sa tobom.
Eliote, nemoj.
Vetar se nije predavao dok nismo izašli napolje.
Tri meseca kasnije
Našla sam minđušu.
Ne želiš da kasniš na prvi dan škole. Sačekaj.
Staviću ti ovo ovde. U redu.
Jesi li dobro. -Da, teta Alma, volim te.
l ja volim tebe.
Pokupiću te posle škole.
Kao što svi do sada znaju tragovi nervnog otrova su nađeni
na nekom drveću i biljkama, većina ekologa smatra
da je ovaj događaj kao crvena alga u okeanu, ali umesto
da alge ubijaju ribu, to se dogodilo na kopnu.
Biljke i drveće se ne može pokrenuti kada se oseti ugroženo kao
ostale vrste. lmaju jednu opciju, da brzo evoluiraju svoj sastav.
Kej iz Misisipija želi da zna zašto je počelo tako iznenada u utorak
u 8:30h i završilo se u 9:27h sledećeg jutra.
lskreno, to je delo prirode i nikada je nećemo u potpunosti razumeti.
Bilo je dosta nagađanja zašto se ovo dogodilo na severoistoku.
Kako to objašnjavate. -Verujem da je ovo bilo uvod, upozorenje,
kao prvi pečat osipa, ugrožavamo ovu planetu, mislim da niko to
ne može da ospori, ovo je upozorenje. -Skeptici bi poverovali u to da
se dogodilo bilo gde drugde. Većina ljudi veruje da je to bila vlada.
Da se dogodilo bilo gde drugde svi bismo vam poverovali.
Doneću moj bicikl kući, pre nego što odem na posao.
Dolaziš sutra na Nadjinu zabavu?
Doneću moj bicikl kući, pre nego što odem na posao.
Baš su me uplašili.
Doneću moj bicikl kući.
Šta?
Bože...
Moj bicikl...
Preuzeto sa FILMXY