Helvete.
Jag får börja om.
Från början. Så.
Miss Lamb!
Vad är det?
-Ut med språket. -Välgörenhetsinsamling.
-Trevligt. -För de äldre.
Vet ni hur ni kan hjälpa de äldre? Stick härifrån!
Hedningarna var...
-Kom, vi kollar. Det är en karta. -Jag vill se!
-En karta? -Titta! En nazistspion!
Kom!
-Hallå där! -Nazisthäxa!
Miss Lamb!
Lottakåren har möte i kväll, miss Lamb. Kommer ni?
Ofattbart.
Kära nån.
-Jag går till polisen. -De är bara barn.
Eller köper en bössa. Det är min mark! Det är oacceptabelt!
Om ni inte provocerade dem...
Miss Lamb!
Stänk kyligt tålamod på glöden i din själ.
Som skalden skrev.
Ja, men Shakespeare behövde väl inte handskas med Alice Lamb?
Då hade han sagt: "Ta er till bordet inunder, och göm er."
-Nej, gumman. Inte i dag. -Men jag vill.
Kupongerna räcker inte till choklad, den får vänta.
Ja, alla får dra sitt strå till stacken.
-Bara lite, då? -Kan ni göra ett undantag, Mew?
Tyvärr inte.
Ett paket Westerley.
Och den här.
Det var vänligt. - Vad säger man, Martha?
Två kuponger.
Miss Lamb?
-Ja? -Ni är en timme sen.
-Ursäkta? -De andra sågs på stationen.
-Stackars Frank blev lämnad ensam. -Frank?
Miss Lamb, din nya förmyndare.
Det har skett ett missförstånd. Fel hus.
-Alice Lamb, Dune Cottage. -Ja, men...
-Stig på, Frank. -Nej, jag vill inte ha honom.
Ni kan inte vägra, ni har fått brev.
-Nej, det har jag inte. -Ni måste ha...
-Som sagt, alla måste hjälpas åt. -Ta honom själv, jag jobbar.
-Jag har fyra egna. -Då får ni skylla er själv.
In med dig.
-Ut med dig. Sluta! -Men för Guds skull...
Vi har svårt nog att hitta familjer. Det tar minst en vecka att hitta nån ny.
-Jag är mitt uppe i ett utkast. -Ta med honom till skolan nästa vecka, då.
Så får vi försöka komma på nåt. En vecka, det är allt jag ber om.
Jag ber om ursäkt, pojk.
Du rör mina saker.
Gör inte det.
-Det gör jag inte. -Gör du dig lustig?
Vad blir det till middag?
Du förväntar dig väl inte att jag ska tillaga det?
Där har du spisen.
Behöver du nåt?
-Jag brukar dricka mjölk på kvällen. -Så trevligt.
Där har du toaletten, rör inte mina krämer.
-Det är pappas. -Är han pilot?
21:a divisionen.
-Tycker ni om flygplan? -Jag avskyr dem.
-De förstör min sömn. -Han har två medaljer.
SKOTSK MYTOLOGI
Vad är det?
-Jag borde gå till skolan. -Gör det, då.
Var ligger den?
Jag kan stå över skolan, det gör ingenting.
Du kan inte förbli korkad hela livet.
Miss Lamb, trevligt att få se er igen så snart.
-Jag vill lämna tillbaka honom. -Välkommen till St. Nicholas.
Landets bästa skola.
Ni ska gå i andra klass. - Miss Poskitt!
Följ med mig.
Iväg med dig. Ingen gillar fegisar.
-Trivs han? -När slipper jag honom?
-Det blir knivigt att hitta nån annan. -Börja leta, då.
Jag vet att ni är upptagen med era berättelser.
-Min avhandling. -Kanske att ni kan försöka ändå.
Han kan hamna ännu längre bort från sin mor!
Det här är Frank. Han har evakuerats hit från London.
Vi hittar en plats åt dig.
Här, bredvid Edie. När nu hon behagar komma.
Edie Corey, är du försenad en gång till får du kvarsittning.
Uppför er nu, andra klass.
Det här är Frank, ni ska samarbeta. Var snäll nu.
-Jag tror inte på samarbete. -Upp med stavningshäftena.
-Frank, du delar med Edie. -Eller att dela på saker.
-Varför inte? -Jag är individualist.
En person som tänker och agerar självständigt.
Jag är frifräsare. Jag har bara blivit tillsagd att vara här.
Frifräsare följer inga regler. Vi tänker fritt.
Edie Corey! Stavningshäftet!
Vad är det?
FATA MORGANA Hägring i öknen
VÅRKONSERT
Här är det väl ledigt?
-Blev du också lämnad i sticket? -Nej, jag kom ensam.
Men...
Nu är det slut med det.
Vera Willbond. God dag.
-Vad du där? -Hemligt.
-Visa. -Nej.
-Vad får jag? -Jag kan lyfta på kjolen.
-Nej tack. -Det skulle jag ändå inte ha gjort.
-Vem bor du hos? -En tant.
-Men bara en vecka, sen måste jag flytta. -Har du gjort nåt otyg?
Nej.
Du kom åtminstone undan. Risken att bli bombad är 14 gånger större i London.
Även om man inte dör kan huden brännas bort, och ögonlocken med.
Min mamma bor i London.
Min är död.
-Din pappa, då? -Han är i kriget.
Min med.
-Vi kanske blir invaderade. -Enligt vem?
-Farmor. Hon tror att de kommer hit. -Varför det?
För att ingen väntar sig det.
De är säkert redan här.
Titta där, spioner.
-De ser inte ut som spioner. -Det är det som är grejen, dummer.
-Jag visar för en karamell. -Jag har bara en.
En halv?
-Bor det nån mer här? -Nej.
-Har ni några husdjur? -Du tycker att jag borde ha katt, va?
-Läs dem, om du vill. -Nej tack.
Varför inte?
-Det ser inte så intressant ut. -Jag har skrivit dem.
-Är det sagor? -Nej.
Analyser av folktro. Forskning kring myter. Häxor... Såna saker.
Kvinnor som bor ensamma med katter.
-Det där är Italien. -Vill du ha en belöning nu?
Vad kallas en förkyld italienare?
-Det är ett skämt. Mamma lärde mig det. -Ett skämt?
Du ska säga "jag vet inte". Vad kallas en förkyld italienare?
Nej, jag säger: "Tala när du blir tilltalad."
-Nå? -Vad då?
-Vad kallas en förkyld italienare? -Jag vet inte.
Julius Nyser.
-Urlöjligt. -Det är roligt.
Inte alls. Okunnigt, dessutom.
Italien enades inte förrän 1861. Säg i stället: "Vad kallas en förkyld romare?"
Hälsa din mor det.
Trivs du, pojk? Du saknar väl inte stadens ljus, hoppas jag.
Jag vet att du hade otur och drog det korta strået.
Odjuret på stranden... Nej, glöm det. Det kommer att bli bra.
Det är svårt att lämna sina nära, men du får hålla humöret uppe.
-Det kunde ha varit värre. -Hur då?
Det finns huggormar i skogen. Giftiga.
-Ska du med? -Nej tack.
-Du är för feg. -Inte alls.
Jag ska fånga en.
Jag gör te på den, om jag skulle bli tillfångatagen av en tysk.
-Tänk om han inte gillar te. -Alla gillar te.
-Vart ska du? -Till huset.
Det bor ingen där uppe.
-Bara häxan. -Vilken häxa?
Försten dit!
Där är hon.
-Bor du hos henne? -Ja.
-Hon är ju galen. -Enligt vem?
Min farmor, och alla andra.
-Hon skickar signaler till nazisterna. -Nej, hon skriver böcker.
-Trollformler. -Nej, om folktro och sånt.
Hon kommer att göra dig till slav. Det har slavar allihop.
De tvingar en att jobba tills det bara är ben kvar av en.
Sen eldar de upp en eller gör sexgrejer med en.
Inte hon.
Din kropp kommer aldrig att hittas!
-Är det där kung Artur? -Nej.
Morgan Le Fay. Hon var trollkunnig.
-Vad är fata morgana? -Skulle inte du plocka potatis?
De gräver inte upp sig själva.
Det är en myt om hur hon lockade sjömän in i döden.
-Hur då? -Med hägringar.
Svävande öar.
Det sägs att hon trollade fram dem så att sjömännen skulle fara fel.
-Båtarna förliste och de drunknade. -Men varför?
För att hon är en kvinna i folktron.
Alltså antingen fresterska eller oskuld. De får alltid skulden för nåt.
Men det är inte bara fata morgana.
Det finns många sägner om svävande öar i himlen.
-Varför det? -Folk vill ha nåt att tro på.
Alla vill ha magi.
Eller gud. Nånting.
Det är påhitt alltihop.
Men nåt måste folk ha sett.
Sägnerna måste komma nånstans ifrån.
Nazisthäxa! Försvinn!
Hallå där!
Stopp! Hallå!
Jag har ju sagt... Försvinn! Bort härifrån!
-Frank! -Nazist!
Sitt still, jag har annat att göra.
-Frank! -Är du nazist?
Ja, jag är nazist. Jag ska mörda dig när du sover.
Klart att jag inte är. Kom hit nu.
-Svider det? -Du måste tuffa till dig.
Ska de få tro att du är en fegis?
-Varför gjorde de så? -De har inget bättre för sig.
De tycker nog att det är lustigt att en kvinna bor här ensam.
Varför gör du det?
Det var så det blev, bara.
Töm den där innan du tappar ut det.
Vera Willbond.
God dag.
Alice? Som i "Underlandet"?
Nej, efter Alice Evans.
Mikrobiolog. Det var min fars förslag.
-Är han vetenskapsman? -Han var det.
Jag beklagar.
Det är ingen fara.
Fast så är det väl ändå inte?
Förmodar jag.
Nej...
Inte riktigt.
Inte alls, faktiskt.
Men här är vi nu.
Så låt oss ta vara på livet, tycker jag.
-Vad pysslar du med? -Jag läser historia. Och du?
Moderna språk, officiellt. Men egentligen skriver jag en roman. Skvallra inte.
Det är underbart.
Vi får prata mer sen, jag vet ett ställe vi kan gå till.
Du kommer att ramla.
Hördu!
-Jag får inte vingarna att sitta. -Är det roligt att leka krig?
Det gör jag inte.
De är för tunga.
Om du envisas med det där, så gör det åtminstone ordentligt.
Du behöver balsaträ eller ceder. Leta bland drivveden.
-Är det här till boken? -Ja.
-You... -Youghal Bay.
-Vad är det där? -Observationer.
1916 säger sig en konstnär se en ö stiga upp ur havet.
Enligt tidningen är det en ubåt.
-Det är träd på den. -Ja. Titta längs kusten.
Reggio.
Youghal Bay.
De har samma form.
Titta här, då.
Här är vi, vid Ramsgate.
Lägger du märke till nåt?
Det är också samma.
Läs det här.
"Klipporna mellan Dover och Ramsgate avskr..."
-Avskärmar. -"...avskärmar utsikten mot Dover Castle."
Ändå har Ramsgatebor sett Dover Castle sväva ovanför vattenytan.
Bevis.
Svävande öar, här.
-Vart ska du? -Jag ska se det med egna ögon.
Var då?
Ramsgate.
-Får jag följa med? -Nej!
Snälla?
Hördu!
Det var där de såg det. Där.
-Vad händer nu? -Vi väntar.
På vad då? Magin?
Vetenskapen.
Bevis.
-Har du åkt flygplan nån gång? -Aldrig.
-Vågar du inte? -Ställer du alltid ogenomtänkta frågor?
-Har du det? -Ja, med pappa.
Hur är det?
Det lät väldigt högt, och ibland fick jag inte luft.
-Var du inte rädd? -Bara när vi blev beskjutna.
-Varför ljuger du? -Det gör jag inte.
-Titta! Där! -Var då?
Där! Under det stora molnet! Du tittar inte där jag tittar.
-Var då? -Där! Ett torn!
-Jag ser inte! -En svävande ö! En grön flagga i tornet.
Det är en grön flagga i tornet. Där!
Tror du att det här är en lek?
Det här är mitt jobb. Dover Castle har inga flaggor.
-Jag såg det. -Du tar det inte på allvar.
-Vart ska du? -Vi ska hem.
-Det är inte mitt hem! -Stanna här då, jag bryr mig inte.
Frank?
Frank!
Du såg det på riktigt.
Förlåt mig, Frank.
-Vad gör du? -Den är trasig.
Vad ska vi göra åt det, då?
Tänk om den går sönder.
Lyssna på mig nu.
Livet är inte vänligt mot en. Att våndas är oundvikligt.
Ens hjärta kommer att krossas, ens vänner kommer att dö.
Man kan vilja ta livet av sig.
Flygplan störtar, Frank.
Det som betyder nåt är hur man hanterar det.
Vad händer om det störtar?
Då bygger jag ett nytt.
Då så.
Vad väntar du på?
Frank!
-Var det värt det? -Ja.
-Varför har du ingen man? -Varför har du ingen fru?
-Skulle jag behöva en man? -Har du haft nån?
-Jag hade nån...en gång. -Vem då?
Den tiden är förbi.
-Gifte ni er? -Nej.
-Varför inte? -Vad är det här för korsförhör?
-Jag vill ha pommes frites till middag. -Det vill du jämt.
Tur att du bara stannar några dagar till, annars skulle jag svälta ihjäl.
-Du missar utsikten! -Du missar avtagsvägen!
-Än sen? Jag gillar den här vägen. -Jag bryr mig, Vee.
Jag vill gärna komma fram helskinnad. Koncentrera dig...
Där ska vi in!
Titta på sjön!
Vart ska vi?
Det är en al.
De var heliga för kelterna.
Jag tycker om dina fötter.
-Varför tittar du på mina fötter? -De har så fin form.
-Varför målar du inte tånaglarna? -Varför skulle jag?
De är gamla och skruttiga.
Du kanske vill vara fin, som normala människor.
-Det var droppen! -Gå inte in. Stanna här.
Saknar du honom?
Det får du.
Han var din far.
Jag tycker att du är enastående.
Att du klarar dig.
Ensam.
Nu är jag inte ensam.
-Jag såg en fisk. -Var då?
Den var här.
Är de så snabba?
Hej.
-Är du en klasskamrat? -Det här är Edie.
Hej, Edie.
-Du har fått brev. -Har jag?
-Vill du följa med in? -Du skojar.
Vi ses!
-Var är det? -På bordet.
-Nåt nytt? -Pappa har ett nytt flygplan.
Det heter Lockheed Ventura, har tvåcylindrig motor och är blått.
-Din mor, då? -Hon har fått jobb.
-Att prata med ministrar. -Ministrar? Om vadå?
Det står inte. Det har med kriget att göra.
Skriv tillbaka.
Mrs Roy, er son har tydligen flyttat in hos mig mot min vilja.
Han mår bra. Hjärtliga hälsningar, Alice Lamb
-Lägg i det här också. -Vad står det?
Att jag vill skicka tillbaka dig för att du är så besvärlig.
Det är ingen fara. Du ska ändå härifrån inom ett par dagar.
-Vart då? -Till nån familj från skolan, antar jag.
Det blir mycket roligare.
Får jag stanna här?
Jag har ju sagt att jag måste jobba.
Det blir inte mycket med det när du är här.
Kom nu. Vi postar det på vägen.
-Vart ska vi? -På tornjakt.
En svävande ö bland molnen... Är det himmelriket?
Nej, det är fysik. Ett slags hägring. Tror du på himmelriket?
-Ja... -Sluta upp med det.
Det är bara ett påfund så att kristna ska kunna vara självbelåtna.
-Hur vet du det? -För att om det vore sant...
...vad har då hänt med alla som dog före kristendomen?
Var hamnade deras själar?
-I Sommarlandet. -Var nånstans?
Sommarlandet. Kom, jag kan en genväg!
Var ligger Sommarlandet?
-Här. -I Kent?
Nej, överallt.
Som ett lager vi inte ser
förrän det rubbas av en rolös själ som försöker säga oss nåt.
-Hur då? -Hur tror du?
Genom att rubba mönstren.
Titta.
Mönster i molnen.
Hedningarna trodde att det var tecken, från Sommarlandet.
Magi.
-Du tror väl inte på magi? -Nej.
Berättelserna måste ju komma nånstans ifrån.
I sägnerna om Morgan Le Fay, tror du att det var det sjömännen såg?
-Vad? -Sommarlandet.
Om det är osynligt och bara syns ibland, som ön.
Det är två helt olika koncept.
Summerland är hednisk tro. Fata morgana är en myt.
Det kan ändå vara samma. Om det är tecken från de döda...
...kanske Sommarlandet är ön.
Inget av det finns på riktigt.
Öarna är hägringar och Sommarlandet bara ett hedniskt himmelrike.
Hur vet du det? Bara för att du inte har sett det?
-Får jag ta henne nu? Det är min tur. -Inte än.
Snälla?
Vad är det där?
-Det är Molly. -Vår råtta.
-Vi turas om att ta ha henne. -Inte i mitt hus.
-Jag har henne i fickan. -Vad har du gjort med skon?
-Edie halkade. -Det gjorde jag inte alls.
-Det där borde rengöras. -Nej!
Aj!
Det här kan svida lite.
Nu är det klart. Känns det bättre?
Ja.
Vill du stanna på middag?
Jag firar att det är Franks sista kväll här.
-Jag får inte. -Jaså?
Nåja...
En annan gång.
Ursäkta mig.
Ursäkta.
Kan vi sätta på musik?
-Lägg tillbaka den. -Vad är det?
Lägg tillbaka den!
Ge mig tallriken.
Förlåt.
Det är bara... Jag fick den i gåva.
Av vem?
En väninna.
Det är bra musik.
Var det henne du älskade?
Varför frågar du det?
Skulle du tycka att det var konstigt?
Att en kvinna älskade en kvinna.
Nej.
Förlåt.
Det är inte ditt fel. Det är bara att...
De flesta ser det som en styggelse.
Varför?
Jag vet inte.
De tror att det är en synd.
Att älska någon.
Att vi ska brinna i helvetet.
Det är värre att gifta sig med nån man inte gillar.
Grälar de där hemma?
Ibland.
Och ibland är de bara tysta.
Kysste du henne?
Vad skulle du tycka om jag sa ja?
-Jag vet inte. -I så fall - ja.
-Hur känns det? -Bra.
På munnen?
Oftast. Ät nu, grytan kallnar.
Berätta hur man bäddar.
-Först de översta hörnen... -Och sen?
Sen de nedre.
Se till att ställa undan pottan.
Och skriv till din mamma.
-Hjälp alltid till med disken. -Och...?
Be inte om pommes frites hela tiden.
Redo för den stora dagen?
Goda nyheter. Vi har hittat en familj åt dig.
Anständiga människor. Pensionärer. De bor en bit upp längs kusten.
Du har fått plats på St Joseph's. Det är inte alls en dum skola.
Jag vill inte byta skola!
-Nog kan han väl gå kvar här? -Inte om han inte bor här.
-Det här sa du inget om! Varför ljög du? -Jag visste inte... Frank!
Frank!
Uppför dig.
SOMMARLANDET Det hedniska himmelriket
Så allvarsam, min kära. Ser jag sträng ut?
Seså, vad har stjärnorna att berätta, madame Lamb?
Ett långt liv, god hälsa...
Vid 22 års ålder möter du en förtjusande kvinna och ser dig sen aldrig om.
-Den här linjen, då? -Den tycker att du ska använda fuktkräm.
Och den här?
Du kommer att bli en framgångsrik författare
men först måste du skriva klart din bok!
-Meddelar handflatan nåt mer? -Det var allt.
Familj, då?
Det vet jag inte.
Al...
Varför vill du inte prata om det? Det måste vi göra.
Jag vill bilda familj.
Jag kanske vill bli mor.
Vill du inte vara med och leka?
Är du beredd på att träffa din nya familj?
Nu måste du uppföra dig.
Vi kan inte hitta nya åt dig när de kastar ut dig.
Jag skojade. Kom nu.
Jag skickar tillbaka dig om du missköter dig.
Varsågod, den är din.
Vad är det?
Varför sa du att jag inte fick stanna?
-Du sa att du inte ville ha mig. -Jag ångrade mig.
Förlåt.
Frank...
Det är sant.
Jag skulle inte ljuga för dig.
-Lovar du? -Jag lovar.
Mr Sullivan sa att du fyller år i morgon.
-Kan vi äta tårta då? -Vi får se.
Jag letar metallskrot. Enligt mr Sullivan får man en penny för en låda. Ska du med?
-Får jag det? -Gå, du.
Kom hem innan det blir mörkt.
-Titta vad jag hittade. -Den får vi en penny för.
Jag kanske rymmer hemifrån snart. Farmor ska ta in en evakuerad.
-Det kanske blir bra. -Nej. De gör det för att jag är oduglig.
-Enligt vem? -Jag har läst om det.
Jag uppfyller inte det kvinnliga idealet, som mamma.
De har bett om en tjej. Hon gillar säkert balett och sånt.
-Bra att du inte gillar balett. -Du är väl inte förtjust i mig?
Nej!
Bombplan!
Nej, jag vill inte ha fler.
-Är Frank här? -Han är ute med Edie.
-Jag måste prata med honom. -Vad är det? Jag kan hälsa honom.
Vad är det?
Hans far...
Hans far?
Vi fick telegrammet alldeles nyss.
Stackaren flög inte ens.
De befann sig på ett hangarfartyg.
Alla 500 ombord dog.
Två tyska stridsflygplan, tydligen.
Nu är stackaren alldeles ensam.
Han är inte alls ensam.
-Berätta det för honom. -Ska jag?
-Jag kan inte stanna här hela kvällen. -Men jag...
-Hans mor borde berätta det. -Hon arbetar på departementet.
-De lär inte släppa henne. -Hon kan väl ringa?
Han är ett barn, miss Lamb. Det måste sägas ordentligt.
Ansikte mot ansikte, och omhändertagande.
-Säg det ni. -Han fyller år i morgon.
-Det går inte. -Gör det i kväll.
Gissa vad jag har fått!
Kom igen, gissa.
-Vad då? -Bacon, från mrs Bassett.
Hon tyckte nog synd om mig för att jag bor hos dig.
Hon vet inte att jag vill det.
Kan vi göra baconmackor?
-Med pommes frites? -Ja.
Kan jag få ha ett födelsedagskalas?
Edie kan komma.
Och du och jag.
Frank...
Tror du att jag kan få en cykel?
Edie har en.
Titta vad jag kommer med! Hela vägen från Santenay.
Vad gör du?
-Du skulle ju ge mig tid. -Jag har försökt prata med dig.
-Men jag älskar dig, och vi... -Vad då?
Vad kan vi nånsin bli?
Två nuckor som knappt kan gå utanför dörren?
-Var ingen fegis. -Och barnlösa.
Det andra står jag ut med.
Vad folk tycker.
Allt det.
För dig.
Men jag vill bli mor.
Mer än allt annat.
Mer än oss?
-Snälla Vera... -Sluta.
-Förlåt. -Gör inte så här.
-Snälla! -Förlåt.
-Vad är det där? -Min födelsedagsmössa.
Ha den inte under mörkläggningen.
Vi ses sen. Grattis!
God morgon, klass två. Vi har fått hit en till evakuerad.
Cassie bor hos Edie Corey, visst är det så?
Hon har kommit hela vägen från Belfast.
Mr Sullivan, har ni tid ett ögonblick?
-Ni får ta över. -Javisst.
Var vill du sitta?
-Där sitter jag. -Vi ska vara snälla mot vår nya kamrat.
Så. Frank tar hand om dig.
Ni kan samarbeta. Det vill Frank gärna.
-Vi tävlar. -Cassie, då? Ska vi inte fråga henne?
Sisten till affären är en tysk.
Vänta, Edie!
-Hej, farmor! -Kära hjärtanes!
-Vi flyr från tyskarna. -Det var inte roligt.
-Vem har vi här? -Frank. Han fyller år.
-Gratulerar, Frank. Blir det kalas? -Ja. Och så ska vi ut och resa.
Vi ska leta efter Sommarlandet. Det är en spök-ö, i mrs Lambs bok.
Iväg med dig nu, Frank. - Du följer med mig, Edie.
In med dig, jag behöver svamp.
-Vad var det som hände? -Edie kommer inte.
Kom, vi går hem medan det är ljust.
Kom nu. Kom här.
-Mrs Corey... -Hon håller på med dumheter.
Det fungerar inte med ett barn. Ni måste göra nåt.
-Till dess ska inte Edie träffa honom. -Vi går ju i skolan.
-Inte Cassie heller. Han får byta klass. -Hans far gick nyligen bort.
Han behöver alla vänner han kan få.
Ni kände inte till det.
Hangarfartyget. Det sänktes i helgen.
-Fruktansvärt. -Ni måste berätta det för honom.
-Nej, det har miss Lamb gjort. -Hoppas att hon skötte det bra.
Dåliga nyheter är alltid dåliga. Hur man än lägger fram dem.
Inget kan göra det lättare.
-Jag har en överraskning. -Vad då?
Det får du se.
Edie, vi trodde inte att du skulle komma.
Det blir tårta. Och gelékanin. Kom!
-Vem vill börja? -Vi kastar tärning om det!
-Kom igen. -Kom igen, Edie.
-Det är din tur. Sätt fart. -Jag vill inte.
Kom igen! Då kör vi!
Min tur!
-Vad fick du i present, Frank? -Min mössa, det vet du ju.
Från din mamma och pappa, menar jag.
-Var är de nu igen, sa du? -Snurra mig!
-Edie... -Mamma jobbar på departementet.
Pappa har ett nytt flygplan.
Snurra fortare!
Edie!
Fortsätt!
Edie!
Du har inte berättat det!
-Jag försökte skydda honom. -Du är inte hans mamma!
-Lyssna på mig. -Du ljuger!
Edie! Snälla...
-Du får inte! -Det är hans födelsedag, Edie.
-Du ljuger för honom! -Jag säger det i morgon. Jag lovar!
Vad lovar du?
En överraskning, till födelsedagen.
Vart är ni på väg? Vi har ju inte ätit tårta än.
Det ska vi göra. Gå du, vi kommer.
-Släpp mig! -Edie!
-Sluta! -Lyssna på mig.
Jag lovar att berätta det i morgon.
Men låt mig göra det på mitt sätt. Du får inte säga nåt. Förstår du?
Edie... Lyssna på mig. Förstår du?
Edie!
Varför gick Edie hem?
Hon var lite yr.
Får jag fråga dig en sak?
Varför kan bara jag se det?
Vilket då?
Sommarlandet. Varför kunde inte du det?
Jag kanske behöver glasögon.
Jag tror att nån försökte säga mig nåt.
Det är bara påhitt.
Det är bara ett ljusfenomen.
Som en hägring i öknen. En ljusbrytning.
Det finns inte på riktigt.
Men om det var det...
Om det var någon som försökte säga dig något...
Någon som gått bort...
Vet du vad det hade betytt?
Att den älskar dig.
Väldigt mycket.
Och att den ville att du skulle veta det.
N...
N som i "nöt".
-Ta med alla era saker! -Spring inte!
Spring inte! Nej, det kvittar. Spring ni, gör som ni vill.
Frank...
Jag beklagar verkligen, Frank.
-Om du behöver nån att prata med... -Allt är bra, tack.
Ursäkta?
Jag har vant mig, det går bra.
Du behöver inte bita ihop för min skull, kompis.
Det är en fruktansvärd chock.
-Får jag gå nu? -Givetvis.
-Vill du försöka? -Man kan bara vara två.
Det behövs inte.
-Du kan ta min plats. -Frank!
Jag ville bara titta.
-Det är din tur! -Jag måste ta hand om henne.
Du fjäskar för att du gillar henne!
-Jag fjäskar inte. -Det gör du visst.
Hon har tagit sig in i ditt huvud. Häxan.
-Hon är ingen häxa. -Häxa, häxa.
-Hon är ingen häxa. -Häxa, häxa. En ljugande häxa!
Tyst! Hon är ingen häxa!
Hon ljuger, och du märker inget.
Det är du som ljuger.
Hon ljuger och du är för korkad för att märka nåt.
-Du är bara avundsjuk. -Varför skulle jag vara det?
För att du inte har nån mamma!
Hon ljuger. Din pappa är död och hon har inte sagt nåt till dig!
Vad säger du?
Vad säger du, Edie? Min pappa mår bra.
Han är inte död.
Han är inte död, Edie. Säg nåt!
Säg nåt, Edie!
Vad i hela friden?
-Fick ni ett sånt här? -Ursäkta?
Från evakueringsrådet. Såg brevet ut så här?
-Ni kan inte bara dyka upp... -Hur fick ni veta att ni blivit utvalda?
-Åt Cassie. -Utvalda?
De väljer inte ut nån, man anmäler sitt intresse.
Vi anmälde oss, precis som ni.
Tänk efter ordentligt. Finns det nån annan än sin mor han kan tänkas söka upp?
Det är inte möjligt.
Londontåget avgår 14.18. Det är alltid försenat, så med lite tur...
-Edie! Varför är inte du i skolan? -Edie...
-Du har väl inte... -Vad då?
Du har inte berättat det, Edie!
-Var är han? -Vad är det som pågår?
Var är han, Edie?
-Säkert att han var med på tåget? -Stationsmästaren såg en pojke.
Hur kan han låta en pojke kliva ombord? Det är befängt!
Det tar flera timmar att köra dit, och det är farligt!
-Det måste finnas ett alternativ. -Vad då?
Stackars liten, han kan vara var som helst.
Det där är min son.
Stopp där!
Frank...
Frank!
-Vad i hela friden? -Förlåt mig.
-Var ligger Ferndale Road? -Nästa gata.
Frank!
Frank.
-Herrn! -Ja, frun?
-Vem bodde i nummer 12? -Jag vet inte, frun.
Grannarna måste väl veta? Hans mor bor här.
Ni måste vänta, som alla andra. Det tar förmodligen flera dagar.
Sex gator blev bombade i natt.
Skriv ner era uppgifter och åk hem igen.
Jag är ledsen.
Tack.
Vad i all sin dar... Ta skydd, allihop!
Genast!
De lovade att ringa så fort de vet något.
Frank...
Hon vill inte att du är här.
Du är inte trygg här i London.
Följ med mig för hennes skull.
Jag ber dig.
Ska vi sätta på radion?
Stanna! Stanna!
Frank!
Det är farligt där!
Du visste, men du sa inget!
Jag ville berätta det.
Jag visste bara inte hur. Förlåt.
Jag kände det.
Jag såg honom, min pappa, i Sommarlandet.
Jag såg honom.
Där.
Frank!
Här.
Får jag slå mig ner?
Frank...
Förlåt mig.
Jag förlorade min far.
Han var ombord på Majestic, ett av flottans största fartyg.
Nåt av det svåraste var att vi inte visste hur vi skulle sörja.
Han var bara borta.
Där ute.
Kriget...
Vet du, han älskade berättelser om havet.
Om nordmän.
Han berättade att när en viking dog, så la de honom på båten
tände eld på den och skickade ut den bland vågorna.
Elden befriade själen, så att den kunde ta sig till paradiset.
Så vi byggde en båt åt honom.
Vad då för båt?
Av papper och pinnar.
När det blev mörkt tände vi eld på den och lät den flyta iväg på havet.
Vi tittade på den tills den sista glöden falnat.
Det var väl vårt sätt att ta farväl.
Gå in, du.
Jag vet att du kanske inte stannar så länge.
Men medan du är här är det ditt.
-Vad är det där för flygplan? -Tiger Moth.
-Jag satte mig i cockpiten en gång. -Visste din mamma det?
Nej, hon är rädd för flygplan. Hon gillar bilar.
Har du nån favorit?
Den här.
-Böjd eller rak? -Böjd, tack.
-Knack, knack. -Herrn!
Jag ville bara titta till den hemkomna invånaren.
Vilket äventyr du var ute på.
Miss Lamb, skulle vi kunna...
Vi behöver fler pinnar. Kan du hämta några till?
Jag...
-Jag hoppas att ni inte tar illa upp. -Jag vet vad ni tänker säga.
Jag vet att det var dumt.
Men jag kunde inte berätta det. Det...
Sånt här faller sig inte naturligt för mig.
Ingen vet hur man ska vara förälder.
Speciellt inte nu, vi får bara göra så gott vi kan.
Men ni två... Det trodde jag aldrig att jag skulle få säga, men...
Vad ni passar bra ihop.
Han har det tufft nu, så han kommer att behöva er.
-Ni gör det enastående bra, miss Lamb. -Alice.
Alice.
Vem hade kunnat tro det? Passa dig, det kanske kommer många fler.
-Nej, jag kan inte... -Jag skojar bara.
Det vågar de inte.
-Du glömde att släcka. -Nej, det gjorde jag inte.
Mamma!
-Frank! -Mamma!
Hej, Alice.
-Vi har gjort ett flygplan. -Har ni?
Vad då för flygplan?
Ett av pappas.
Det är till honom.
Det är inte färdigt än.
Jag beklagar verkligen din mans bortgång.
Tack.
För att du har tagit hand om Frank.
Jag visste att om nåt skulle hända oss...
...så var du den enda jag visste skulle ta väl hand om honom.
Han kunde ha dött.
Om jag ändå inte hade varit så dum.
-Förlåt mig, Vee. -Al...
Du räddade livet på honom.
Tack.
Förlåt.
Så jag beter mig.
Jag hade en kökshandduk nånstans.
Ta en näsduk i stället.
Som vanligt folk.
SÖKANDET EFTER SOMMARLANDET av Alice Lamb
Stick.
Har du börjat om igen?
-Han kommer när som helst. -Sluta distrahera mig, då.
Jag gillar att distrahera dig.
Den här tar jag, jag kanske gillar den.
Inte när du ser hur jag har beskrivit dig.
Jag trodde att jag skulle vara hjältinnan som spårar upp dig.
-Som Poirot. -Jaså, du?
Du snubblade in i en bokhandel och ringde upp en förläggare.
-Det gör dig inte till Agatha Christie. -Snubblade?
Det var ingen tillfällighet.
Det var den 23:e bokhandeln jag försökte med.
Det har du aldrig berättat.
Kom nu.
Jag kommer snart.
-Jag är klar! -Kan du tänka dig?
Får jag se?
TILL FRANK Nånstans ifrån måste berättelserna komma.
Kom nu.
Jag tänkte vi kunde äta pommes frites.
Om ni vill ha pommes frites, så.
Översättning: Martina Nordkvist